KRÁLOVNA SLZ
1. DÍL
Všichni říkali, že to byla svatba století.
Dcera nejvlivnějšího korejského konglomerátu
si vzala firemního nováčka.
Už jsou to tři roky,
ale jako by to bylo včera.
Lidé se mě ptají, jaké to je, být součástí
konglomerátu
a žít s jeho královnou.
Nejsem si jistý.
Věřili byste, když řeknu,
že jsem jen
šťastlivec,
který si vzal
svou životní lásku?
Vím, že se mezi lidmi šeptalo,
že si mě Bek Hjun-wu vzal
jen kvůli mé rodině
a našemu bohatství.
Ty fámy se rozšířily jen proto, že jsem se rozhodla
neodhalit obličej.
Teď jim snad učiním přítrž,
protože ho konečně zveřejňuji.
Náš manželský život
není v ničem neobvyklý.
Ráno vedle ní vstávám.
Snídáme spolu.
Také spolu pracujeme.
Jaké to je,
být spolu celý den i noc?
Jsem šťastný.
Jistě to již někteří víte.
Po návratu ze zahraničních studií
jsem před pěti lety nastoupila k otci do Queens
jako stážistka.
V přestrojení, dalo by se říct.
Ženy takové věci poznají.
„Vida.
Tomuhle chlapci se líbím.
Proto se mnou flirtuje.“
Ne.
To nebyl můj případ.
Neustále kopala do kopírky.
- Měl jsem starost. - Co je?
O tu kopírku.
Co se děje?
Po tom, co jsem jí párkrát pomohl,
jsem se ale začal bát o ni.
Když posíláte fax…
Mezi lidmi se povídalo, jak nesnesitelná
ta nová stážistka je.
Byl jsem si jist, že ji brzy vyhodí.
Přestaňte s tím, slečno Hongová.
Mám zkušenosti z mnoha brigád.
Takhle vás vyhodí.
To je mi jedno.
Jistě. Najdete si jinou.
Ale…
z té vás vyhodí taky. Chcete se vsadit?
Víte co?
Vždycky, když vám nadřízený spílá, srdce mi nadskočí.
A vám nadává každý den.
Proč nadskočí?
- Prosím? - Proč vám nadskočí srdce,
když nadává mně?
Proč?
Nespěchejte,
zamyslete se.
OBCHODNÍ DŮM QUEENS
Můžeš hned přijet.
Vy nemáte deštník?
Ne, nemám, ale…
Vezměte si můj.
Vždycky potřebujete pomoc a…
už mě to štve.
Jak to?
Nejdřív vám nadskakuje srdce, a teď vás štvu?
Slečno Hongová.
Dobře poslouchejte.
Neřekl jsem vám to, abych vás neuvedl do rozpaků.
Ale pravdou je,
že mám titul ze Soulské státní.
Z práv.
Rodiče bydlí na jihu,
ale jsme tam velmi vážená rodina.
Tak například vlastníme 30 krav.
Další telata se nám narodila před pár dny,
takže máme skoro 35 kusů dobytka.
A co se týče mé garsonky,
mám nájem na dva roky,
neplatím ho měsíčně.
Takže mám něco našetřeno.
Kam tím míříte?
I když
vás vyhodí a neseženete práci,
mohu vás zajistit.
To tím chci říct.
Budu upřímný. Vždy jsem chtěl, aby má žena pracovala.
Ale s vámi
se budu snažit pracovat sám.
Nemusíte se do ničeho nutit.
Já jen,
že se mi líbíte.
Tak…
co vy na to?
Nemusíte mi odpovídat hned.
Ať nezmoknete.
- Já… - To je v pořádku.
Vezměte si ho.
- Pane Beku… - To je dobré.
Ale já…
Mám…
řidiče.
K popukání, že?
Opravdu.
Každopádně
od té doby je samá romantika.
Tak začal náš milostný příběh.
Ale když zjistil, z jaké rodiny pocházím, byl v šoku.
Podal výpověď
a ghostoval mě.
Takže…
Bek Hjun-wu, pojďte ven.
Necháte mě tu stát?
Vypadala jako anděl seslaný z nebes.
- Tak tenkrát vypadala. - Dnes už ne?
Jistě, stále je anděl.
Už jsem vám řekl mockrát,
že…
Jsem šťastný.
No…
Naše
manželství je velice šťastné.
Stále jsme velice zaláskovaní.
Bek Hjun-wu se bude rozvádět.
Vážně?
- Je to tajné. - Jistě. Jsme přece kolegové.
Ale chce, aby mu jeden z nás dělal právního zástupce.
Samozřejmě.
Jednička mezi rozvodovými právníky jsi ty.
Měl bys to být ty.
Já bych
mu moc rád pomohl. Fakt.
Ale mám už moc jiných případů.
Tak dobrá.
Čoi Čeol-seung má jako právník 90% úspěšnost.
Můžeš mu pomoct ty?
Budu ti tajně pomáhat.
Proč tajně? Proč ne veřejně?
Bojíš se, že v Queens upadneš
v nemilost a přijdeš o práci, lumpe?
Teď jsi na to kápl.
Máš pravdu. Přesně tak.
Byl bych blázen.
Teta Hjun-wuovy ženy se rozvedla třikrát.
Víme, jak to s právníky jejích ex dopadlo.
Všechny je vyrazili.
Hjun-wu udělal chybu. Proč nás do téhle šlamastyky tahá?
- Moje řeč. - Řekněme si to na rovinu.
Byl nejchytřejší. Nejlepší student na střední i vejšce.
Proč by se nemohl
- obhajovat sám? - Jo.
- Bude to lepší. - Určitě zaválí.
Mimochodem, proč se chce rozvést?
Přesně. Žije vysněný život každého Korejce.
Má za ženu Hong He-in, dceru skupiny Queens Group.
Tak proč?
Je šílená.
Tak šílená.
Ten skupinový chat v Bilionovém klubu…
Ano. Proč mě do něj nepřizvali?
Naše prodeje dosáhly pouze 880 miliard wonů, takže…
To není takový rozdíl.
- Zbývá jen 100 miliard wonů. - Ano.
Požádala jsem je o zaokrouhlení
a o flexibilitu.
I tak striktně odmítli.
Proč s tím tolik nadělají?
Mimochodem,
Královský obchodní dům se chlubí, jak do konce roku
do Bilionového klubu vstoupí jejich ředitel.
Taky se chlubí, jak v přízemí vedle fontány
otevřou obchod Hercyna.
To se snad zbláznili.
To mi povídejte. Korejské obchodní domy
se dělí na ty, co tu značku mají, a na ty, kde chybí.
Navíc Hercyna chce pracovat jen se členy toho klubu.
Je načase
zavřít obchody všech značek,
které nám brzdí prodeje.
To je naše pravidelná hodnotící tabulka. Na jejím konci
je seznam značek, které jsou na spodních 20 % prodeje.
Kolik jich můžeme zavřít?
Ty červeně podtržené se ocitly na chvostu
nejméně dvakrát.
V principu bychom je měli zavřít. Ale…
Ale?
Jaké ale?
Lze-li to, měli bychom je zavřít.
Požádali jsme o radu náš právní tým.
A oni odmítli.
Kdo to řekl?
Ředitel Bek Hjun-wu.
Pane Ju, dodělejte tu smlouvu, až potvrdí poplatek
za zprostředkování.
Ano, pane. A ještě…
Vedoucí prvního patra podal hlášení,
že naše zaměstnankyně upadla a zranila se,
ale měla 12cm podpatky.
Paní ředitelka s vámi chce mluvit.
Právě probíhá schůze.
Pak…
Chce vás vidět ihned. Je velice rozrušená.
Pane Beku.
Je problém uzavřít obchody, které si to zaslouží?
Mnoho značek investovalo do vybavení půl miliardy.
Nemůžeme je jen tak vykopnout.
Zažalujte je.
Pravděpodobně nevyhrajeme.
Zákon byl mnohokrát přepracován, aby velcí distributoři
svou moc nezneužívali.
Tvrdíte,
že jednám z pozice moci?
Je to tak?
- To jsem ne… - Jsme snad neziskovka?
Jsme nějací dobrovolníci?
Není naše právo je z lukrativních míst
vystěhovat, když se nám nevyplatí?
Divize prodeje málo prodávající značky
záměrně vyřadila z akcí
pro zvané klienty, aby jejich prodeje dále snížila.
Tyto značky by si na neférové jednání
mohly stěžovat médiím nebo nás žalovat. Byli bychom v nevýhodě.
Domnívám se, že příznivější řešení by bylo pomoct jim
prodeje zvýšit.
Pane Beku.
Ptala jsem se vás na radu?
Říkám vám, ať je zavřete.
Neuposlechnou-li, zažalujte je a ten spor vyhrajte.
To je přece práce vašeho týmu.
Ano, madam.
Schůze skončila.
Chceš, aby všichni věděli, že máme neshody?
Náš vztah s tím nemá co dělat.
Aha.
Proto jsi řekl vedoucímu
o tom porušování práv předem a pomohl mu
udržet se nad vodou, kdyžs věděl, že bych ho vyhodila?
Ten vedoucí je s námi od samého počátku.
A je pořád stejný dříč.
Fajn. K ostatním jsi nebývale milý a pozorný.
Chceš si hrát na hrdinu?
Přestaň se chovat nemožně a buď milejší ke svým blízkým.
Svým blízkým?
Jako k tobě?
Prosím?
Vážně si myslíš,
že jsme si blízcí?
Musím s tebou mluvit.
Za hodinu v hale.
Fajn.
DOHODA O ROZVODOVÉM VYPOŘÁDÁNÍ
JDEŠ UŽ? JSEM TADY.
KDE VĚZÍŠ? ZAPOMEŇ NA TO. JDU.
Přijď do obýváku.
Co ti tak trvalo?
Psala jsem mu pozdě.
Nemusíš mu to připomínat.
Ví, kdy máme rodinnou schůzi.
Omlouvám se.
Co to bylo za rozhovor?
Do kulturní rubriky Hanjangského hospodářského deníku.
Milý rozhovor, ve kterém ředitelé a politici
dávají nahlédnout k sobě domů.
Poskytli ho oba.
Proč jim ukazovat dům? Nejsou celebrity.
Museli jsme s tím bulvárem něco provést.
Lidé si šuškali o tom, jak je loni rozdělili.
Jen proto, že vás v práci vidí hádat se.
- Pohádali jste se? - Ano, dnes.
Nebyla to obyčejná hádka. V zasedačce
bylo dost dusno.
Hjun-wu, ohledně té Fairtradeové komise.
Pořád nám volají kvůli prkotinám.
Nepostaráš se o to?
Měl bys požádat právní tým Queens Martu.
Jsou dost tupí.
Zato tobě to pálí.
A hlavouni z Komise tě zbožňují.
Máme své vlastní úkoly…
Proč mu to prostě neslíbíš?
A vy dva.
Chci, abyste měli dítě.
Ať lidem zavřeme pusu.
Volala jsi doktorce Juové?
Ano, zamluvila jsem schůzku.
Provede prenatální prohlídku
a hned zahájí proceduru.
A Hjun-wu, až se dítě narodí,
pojedeš na dva roky
do Bostonu udělat si MBA.
Už jsem vám to říkal.
Nestojím o další titul.
A já ti taky řekla,
že na tobě nezáleží.
Žádná vnoučata nám nedluží, netlač na něj.
Dej si čaj, Hjun-wu.
Ale pravdou je,
že bych v květnu Su-bin rád uvítal.
Kdo je Su-bin?
Co myslíš? Moje budoucí vnučka.
Znamená to „jasně zářící“.
Dobré, ne? Hong Su-bin.
Aha.
Bude to Hong Su-bin,
ne Bek Su-bin?
A co?
Nechceš, aby nosila matčino příjmení?
Už není třeba lpět na patriarchátu.
A přebrat příjmení po otci mi přijde dost staromódní.
Když jsem Geon-uovi chtěl dát příjmení po matce,
říkals, že je to hloupost.
Tohle je jiné.
Opravdu? Není to stejné?
Musíme si promluvit.
Proč dítě, zrovna teď?
A do ciziny pojedu sám?
Co se děje?
Není to dobře?
Neříkej, že bys mě tam chtěl.
To tedy ne.
No vidíš.
Tak udělej, co máš, a jeď.
Stejně nám dítě bude vychovávat někdo jiný.
Tak o co jde? Je to milé a příhodné.
Milé?
Ty jsi ráda?
Vážně?
Opravdu chceš dítě?
Když je to nutné.
Ano?
Řeklas jim, že to chci schválit, než ten článek vydají?
Samozřejmě.
A taky…
Ať správně uvedou ředitele Beka.
Nezapomeň zmínit, že studoval na Soulské státní.
Co?
Přestaň dávat ty rozhovory. Já s nimi končím.
Dělej si je sama, když musíš.
Jak, když jsou o sezdaných párech?
Můžeš jim o mně všechno povědět.
Řekni jim, jak jsme zaláskovaní
a jak jsme šťastní manželé.
Všechno jim napovídej.
Stejně je to lež.
Jo.
Chci nejdřív fotky.
Vyberu, kterou mají použít.
Proč vydávají samé blbé články?
Proč nezmíní,
jak jsem anonymně daroval 200 milionů wonů?
Hele.
Já vím, že anonymně,
nechtěl jsem, aby to někdo věděl, ale měli by to vědět všichni.
Není PR tým od toho?
To mě fakt štve.
To bylo za co?
Co je?
Co chceš?
Co?
Řekni mi to.
Mluv.
Bože.
Proboha.
Su-čeole.
Co je?
Neuhýbej.
Nebo ti zas
udělám monokla, až budeš řvát.
Počkej…
Zešílela jsi?
Proč mě mlátíš?
Je Hjun-wu tvůj kamarád, nebo někdo mladší než ty?
Že mu to pálí?
Jak se opovažuješ?
Ještě jednou si z něj vystřelíš,
a zabiju tě.
- Odpověz. - Fajn. Dobře.
Čarodějnice bláznivá.
Proč má vztek na mě, když to od ní
Hjun-wu schytává dnes a denně?
Fakt psychopatka!
To nebylo na tebe.
Všichni chtějí, abys ten rozvod přehodnotil
a prostě s ní žil dál.
Mám ti to vyřídit. Ty brečíš?
Co je? To už ses opil?
Co je? Ty mě dojímáš.
Vážně?
Zřejmě jsem roztomilej, když jsem namol.
- Prý je to moje přednost. - Kdo říkal?
He-in.
Říkala,
že jsem roztomilý.
Honíš si triko?
Proč?
Proč jsem byl roztomilý?
Využil své přednosti a vypadal roztomile?
Proč jsem ji chytil za srdce?
Výsledek je ten,
že jsem si
zničil život.
Kdybych nebyl tak roztomilý, nevzali bysme se.
Ty blázne, jsi totálně na šrot.
Hej, vstávej.
Volá mi žena, že mám koupit plenky.
Ne, já domů nejdu.
Proč bych měl?
Proč nechceš domů?
Jsem namol!
Jsem moc roztomilej!
Narodil jsem se jako roztomilý synek z hruškového sadu v Jongdu-ri.
Mám to v povaze.
Už jsem se tak narodil.
Co jsem mohl dělat?
Tak ty nejdeš domů?
Nech mě tady.
Dopraví mě v pořádku domů.
Kdo?
Postarají se, aby nebyl skandál.
To ne.
Chceš to vidět?
To snad ne.
Pokaždé…
když utrhnu z větvičky lístek,
abych věděl, jestli se mám rozvést…
Cože děláš?
Vždycky mi vyjde, že ne.
Úplně pokaždé.
Tak je to tvůj osud.
Nemám nikoho.
Nikdo na světě
není na mé straně.
Ani jediný lísteček.
Já nikoho na své straně nepotřebuju. Chci jen dům.
Dům bude stát při mně napořád.
Žena má nálady jako na houpačce.
Ráno se usmívá a v noci zuří.
Můžu za to já, že došly pleny? Proč se zlobí na mě?
Prostě potřebuju dům.
Zděné domy jsou pořád stejné.
Nesekýrujou ani se nenaštvou.
Běž.
Jdi pro ty plenky.
Jen běž.
Kdo říkal
Že láska
Krásná je?
Tak už jděte.
Už můžete jít domů.
Budete dál sledovat, jak bulím?
Prostě na cestě domů bulím!
Proč jdete tam?
Ulož mě ke spánku
Svýma krásnýma rukama
PRŮKAZ PRÁVNÍKA BEK HJUN-WU
Není to manžel ředitelky?
Fakt že jo. Je spíš jako komorník.
Prý po příbuzných uklízí nepořádek.
To nemá sebeúctu?
Kdyby měl, nepřiženil by se mezi takové zazobance.
Je ostuda všech právníků.
Bože.
BIBLE SVATÁ
Pane jo.
Aleluja, Hjun-wu.
Co s tím, že mám na účtu 25 miliard?
S tím si tu nekoupím ani zubní nit.
Jak tě to vlastně napadlo?
Madam.
Víte, tohle tu není legální.
Hjun-wu.
Jak dlouho tu ještě musím trčet?
Nespáchala jsem nic hrozného.
Myslela jsem, že mě Seul-hi udala
za zpronevěru, a popadla ji za vlasy.
To je zločin?
Musela se na čtyři týdny podrobit léčbě.
Kruci. Měla jsem se postarat, aby to bylo 18 týdnů.
To kvůli ní mi zemřela matka.
Však uvidí. Ještě se jí pomstím.
Hjun-wu.
Mstít se
je má specialita.
Toho jsem si plně vědom.
Všichni mí tři bývalí muži opustili zemi.
Jim i jejich rodinám jsem připravila peklo.
Madam.
Manželé se časem mohou rozejít.
Proč jste zašla tak daleko?
Hjun-wu.
Rozvod je brutální a komplikovaný.
Není na něm nic dobrého.
Nejlepší je, když jeden z páru zemře.
Jestli mě ještě v budoucnu potká,
budu chtít za právníka tebe.
Proč byste už teď
myslela na další rozvod?
To je jedno.
Tak nějak si myslím,
že manželství a rozvod jdou ruku v ruce.
Ne manželství a štěstí.
Souhlasím.
Co jsi povídal?
Ale nic.
Hele. Koukni se.
Vypadalo mi dost vlasů, co?
Vážně se odsud musím dostat.
Mrchama se to tu jen hemží.
Jestli tu budu dál trčet, taky ze mě bude mrcha.
Blíží se matčin pohřeb.
Můj táta by to kvůli ní
chtěl mít vyřízené, ne?
Momentálně stojím před Queens Townem
v Hanil-dongu v soulském Jongsan-gu, kde probíhá
pohřeb Jang Mi-suk, zesnulé ženy
předsedy Queens.
Postupně se sjíždějí členové rodiny.
Nejstarší předsedův syn Hong Beom-seok
a někdejší ředitel distribuce Queens
přiletěl letos z Havaje.
Všichni jsou zvědaví,
zda se předseda a jeho syn po dlouhodobém sporu
konečně udobří.
Můžete ty placky zkontrolovat? Myslíte, že uvnitř už jsou?
Proč se mě na to ptáte?
Studoval jste chemii na Harvardu,
tak mě napadlo, že to víte.
Ano. Soudě podle barvy
bych řekl, že už jsou. Obraťte je.
Dobře. Dám je pak na talíř.
To vy jste vystudoval Parsons School of Design?
Ne, to já.
V jeho rodině jsou po generace architekti.
Jeho rodina udělala tu velkou sochu
- před Louvrem. - Nebudu lhát.
Aranžování jídla mi myslím jde.
Takové mrhání talenty.
Mí drazí švagrové.
Toto je pan Čoi. Vzal si naši příbuznou Min-hi.
Moji švagři.
Zdravím.
Těší mě.
Rodiny, které měly moc, například ta královská, v minulosti
zapojovaly mužské členy do kompletní přípravy pohřbů.
Předseda se o královské tradice velmi zajímá, proto jsme to
před pár lety také zavedli.
Aha.
Chápu.
Proto se tradice a budoucnost tak dobře snoubí.
Není to staromódní. Naopak, docela pokrokové a milé.
Sledujeme současné trendy.
Když je to tak pokrokové, milé a trendy,
proč se nepřipojíš?
Znáš mě.
Loni jsem začal chodit do kostela,
je to v rozporu s mou vírou.
Já se jako křesťan narodil.
Bohužel, už od mala trpím
nemocí, kvůli které nesnáším
zápach oleje.
Díky za vaši tvrdou práci.
Hodně štěstí.
- Bože. - Vážně?
Je to pohřeb rodiny Hongových,
ale nikdo z nás to příjmení nenosí.
Měli by si ten pohřeb nachystat sami.
- Bože. - Jsem z pečonské rodiny Ju,
první syn po dlouhé době, 39. generace.
Co by na to řekla matka, kdyby viděla, jak tu dělám špízy?
Radši se nebavme o tom, co pro naše
rodiny znamenáme.
Vítej v Queens.
- Vítej. - Vítej.
Ale být tebou,
beru hned nohy na ramena.
Ještě není pozdě, je to teprv jeho první pohřeb.
Co ta barva? Není nudná?
Nefritová zeleň není jednoduchá barva.
V životě jsem potkala jen dva lidi, kterým slušela.
Vás
a Kim Jun-a na Londýnském týdnu módy.
Jo tahle? Ano, moc jí to slušelo.
To i vám, paní.
Ty víš, jak člověka potěšit.
Paní Mohová.
Proč na sobě nemáte hanbok, co jsem vám poslala?
Na tomhle pohřbu bych ani neměla být.
Rodina to zvládne beze mě.
Jste s námi přes 20 let, taky patříte do rodiny.
V tom rodina tkví.
To je od vás moc milé.
Ale zůstanu u sebe v pokoji.
Lidé mě začnou pomlouvat,
že jsem vás donutila a nechovala se k vám hezky.
„Donutila?“ Kdo koho nutí?
Ty ji k něčemu nutíš?
Já? Nutím?
Ne, otče. To nikdy.
Tak proč to říkáš?
Jen proto, že tak o ní smýšlíš.
Ale ne.
Nechce si vzít hanbok.
- Proč ne? - Nevím.
Neoblečeš si ho?
Ano, jistě.
Slyšelas.
Jdeme.
Ta bláznivá…
Bože, jsem ve stresu.
Proradná mrcha.
Bezostyšně se zúčastní
pohřbu paní Jangové,
když na tom předseda trvá.
To je její plán.
Kdo by řekl, že oficiální milenka může být horší než tchyně?
Beom-dža je tady!
Hjun-wu.
Proč ji propustili dnes?
Říkal jste, že se nastydne, jestli zůstane v chládku.
No ano.
To jsem řekl.
Ale stejně jsi ji měl pustit až po obřadu.
No toto? Podívejte na tu ženskou.
Koukněte se na ni.
To mi nedošlo, pane.
Mami.
Byla jsem zavřená.
Táta dal svou jedinou dceru vsadit za mříže
jen proto, že jsem
popadla jeho milenku za pačesy a nakopla ji.
Hele.
Je to pravda.
Jsi do ní blázen.
Nejenže miluješ někoho, kdo ti zabil manželku,
ale nechals zavřít dceru.
Nemáš v sobě kouska citu.
Beom-dža, to je matčin pohřeb. Promluvíme si později.
Ty jsi stejný.
Zapomněls, kdo to je?
Máma je mrtvá kvůli ní!
Zemřela na infarkt…
Přesně tak. A proč ho asi dostala?
Zastavilo se jí srdce, protože na ni měla vztek!
Tak jak se jí můžeš
dennodenně dívat do tváře?
Tobě to nevadí?
Beom-dža, já…
Bože, mami.
Na co to je, mít syna?
Ani jsi jí nenechal uvařit její oblíbené jídlo,
tak o čem se tu bavíme?
Teto, rejnoka máme. Je jím zasmraděný celý dům.
Ty padej, parchante!
Ani jednou jsi mě nebyl navštívit,
a to jsem tě vychovala!
Nevychovávala jsi ho.
Nebuď směšná.
Teto Beom-dža.
Právě se podával alkohol.
Ano?
Tak pokračujte. Prosím.
Co je to s tebou?
No tak.
Otáčej tím pomalu.
Byla jako pírko. Vždyť ji opiješ!
Beom-dža.
Máma pila jako duha.
To oba moc dobře víme.
Proč myslíš, že tolik pila?
Protože ji ta ženská stresovala!
Strýčku.
Copak ti neláme srdce vědomí, že tvá sestra zemřela proto,
že ji ta žena pobuřovala? Řekni něco!
Beom-dža, kvůli tomu neumřela. Dostala infarkt.
Máme to v rodině. Taky by sis měla dát pozor.
Božínku.
Bože můj.
Panebože.
Mami.
Tahle rodina je naprosto tragická.
Neobtěžuj se ji navštěvovat.
Já ten alkohol vypiju.
Ty si radši dej zpátečku.
Pane Hongu, po 19 letech jste zpět. Vrátíte se do Queens…
Zúčastníte se pohřbu vaší matky?
Setkáte se s předsedou Hongem?
Usmířili jste se?
Posaď se, prosím. Nakonec odejde.
Nesnáším ho tak ještě víc.
Ten parchant za mnou ani nepřišel.
Přišel se jen nechat vyfotit.
Podívej na něj.
Schválně tam pro fotoaparáty stojí v dešti.
Takový hajzl.
To my jsme připravili všechny ty placky.
Vidíš, jak se třesou?
A ani se nesmíme zúčastnit pohřbu.
Pročítám poslední dobou fóra maminek.
Se spoustou příspěvků se ztotožňuju.
Už si ani nevzpomínám, kdy jsem byl naposled za rodiči.
Až uklidíme, prý nás pustí.
- „Počkej na tetu.“ - Jo.
„Počkej na strýčka.“
- „Krájej.“ - Jo!
„Dones placky.“
A co naše rodiny?
Dnes má Hjun-wuův otec narozeniny.
Je mu šedesát.
Ale kvůli pohřbu za ním nemůže.
Jeho je mi líto nejvíc.
- Mně taky. - Jo.
Naše ženy jsou jejich
sestřenky, ale on to schytal přímo.
A vyženil samé
děsivé příbuzné.
- To ano. - Jo.
Řediteli Džo.
Účastníte se pohřbů už dvacet let.
Byla ke mně moc milá,
když ještě žila, samozřejmě jsem přišel.
Vím, že jste podal výpověď,
ale nechci ji přijmout.
Dlouho jsem to promýšlel.
Brzy už budu na nový začátek moc starý.
Dobře, když to jinak nejde.
Vždy vám budu držet palce.
Moc děkuji, pane.
Proklepni ho. Je divné, že tak náhle končí.
Určitě se něco chystá.
Nenápadně ho prověřím.
Ne, měli by o tom všichni vědět.
Zjisti, co udělal,
a ať ho média vidí jít k soudu.
Nechci ho potrestat,
ale ponížit.
Máte k tomu nějaký důvod?
Ti, co se ke mně otočí zády, z toho nikdy
jen tak nevyváznou.
Když odcházejí, musí trpět,
aby v budoucnosti nedělali problémy.
Proč se tak tváříš?
Máš něco na srdci?
Ale mnoho let vám byl oddaný.
Je správné ho tak brutálně
odříznout?
To si asi pomyslí.
Ale to je jeho názor.
Organizace se musí řídit pravidly.
Přesně tak.
Nejde jen o něj, ale i o ty, co tajně smýšlejí stejně.
Je to varování těm, co mi chtějí vrazit nůž do zad.
- Ano, pane. - To si pamatuj.
- Pardon? - Nikdy nedávej sbohem těm,
kteří tě opouštějí.
Musíš jim vrazit nůž do zad.
Ano, pane.
Výborně.
Jdi si odpočinout.
Ano.
Tak sbohem.
Nemám chuť k jídlu.
Jako by mě dočista opustila.
Tíží mě být obklopen tolika lidmi.
Zdá se, že jste v extrémním stresu.
Na základě testu doplňování vět
se zdá, že momentálně si nejvíce přejete
rozvod.
- Správně. - Aha. A proč?
Bydlím s rodiči své manželky.
A jejím dědečkem.
S ním také.
I s její tetou, vyšla nedávno z vězení,
a se švagrovou rodinou.
Všichni bydlíme
pod jednou střechou.
Aha.
Rozšířené rodiny jsou dnes vzácnost.
Je to požehnání.
Tak velké, že spolu každý den večeříme.
V devět se pak scházíme, abysme si promluvili.
Na večerní schůzi.
O víkendech, svátcích, výročích, Vánocích.
Trávíme spolu celý rok. Dá se říct,
že nemám žádný čas pro sebe.
Do roka se koná 15 pohřbů.
Podle nich v minulosti šlechta
k jejich přípravám zaměstnávala mužské členy rodiny.
Takže celý obřad připravují přiženění muži.
Jejich synové nikdy nepomáhají.
Zdá se,
že potřebujete místo, kde od nich budete mít klid.
Máte práci?
- Ano. - Dobře.
A váš profesní život?
Šéfuje mi manželka.
A tchán je její šéf.
Jemu zase šéfuje
její dědeček.
Kdykoli mi někdo z její rodiny zavolá, srdce se mi
rozbuší a třesou se mi ruce.
Je mi úzko z toho, co zase budou chtít.
Proč se od tak stresujícího prostředí neodříznete?
Jedinou možností je rozvod.
Můžete se odstěhovat i se ženou.
Je fakt, že její rodinu nemám rád, ale…
Jí opovrhuju ještě víc.
Pročpak?
Jsem jí ukradený,
i to, jak se ke mně její rodina chová.
Záleží jí jen na sobě. Není sobecká?
Přiženil jsem se do té rodiny kvůli ní
a tři roky všechno snáším.
Ale jí je to jedno.
Než jsme se vzali,
říkala, že jí můžu věřit.
Potřebuješ jen mě.
Prostě mi věř.
Nikdy kvůli mně
nebudeš plakat.
Byl jsem blázen, že jsem jí věřil.
Ranila vás, jste na ni naštvaný?
Ne.
Už to tak necítím.
Jen jí pohrdám.
Z hloubi duše
ji nesnáším.
A proto chcete rozvod.
Jen tak můžu dál žít.
Tak proč se nerozvedete?
Mohl bych umřít.
Prosím?
Můj tchán
ze všeho nejvíc nesnáší,
když se k němu někdo otočí zády.
Když se s ní rozvedu,
vrazí mi kudlu do zad.
Kudlu do zad?
Tedy přeneseně.
Ale to je možná ta horší možnost.
Předepíšu vám něco silného, tak to berte.
Držte se.
Sbohem.
MANŽELKA
Miluju tě, zlato.
Vážně si připadám šťastný.
Nic jsem neudělal.
Jen jsem rád…
Haló?
Jsem tak šťastný.
Grace, počkej.
Proč nic neříkáš?
Měla by ses zodpovídat z toho, žes řekla,
že třetí syn Džinseongových je ten pravý.
Ale proč?
Prý jsi jí vybrala nejstaršího. Tak ať na to rande naslepo jde.
Ale předsedovi se nelíbí.
Jak ho mám dceři dohodit,
když, jak jsem slyšela, všechno zdědí třetí syn?
Mělas nejdřív přijít za mnou.
Už jsi domluvila rande s tím nejstarším, lumpem.
Tak co mám dělat?
Měla bys jít k tomu dohazovači.
Měla jsem dilema.
Co jsem mohla dělat?
Slyšela jsem, že už nejsi kompetentní.
Cos to říkala?
A co, že sloužíš ženám z Queens?
Vidíš jim do domácnosti.
Ale tvoje dcera je pořád sama.
Přesně kvůli tomu
Hong He-in lituje, že mě neposlechla
a že si vzala, koho si vzala.
Vážně?
Oni se budou rozvádět?
Nemůžeš být s někým, kdo je úplně jiná liga.
Tři roky stačí.
Však počkej, uvidíš.
I velká Hong He-in osobně
mě při výběru příštího manžela poslechne.
Paní Hongová!
Vaše matka se dnes stavila v našich lázních.
Také jsem vás zvala, proč nepřijdete?
Nejste poslední dobou ve stresu?
Jste pobledlá.
Máme úžasné ampulky a přístroje.
Uvolním vám místo, jen doražte!
Asi máte dost práce, neobtěžujte se.
Nemáme.
Vy si o mě děláte starost!
Nedělám.
Prosím?
Jen říkám, že k vám do lázní nikdy nepůjdu.
Jste tak chladná.
Připadám si odstrčená.
To byste měla.
Asi se ke mně chováte
žoviálně, protože mě považujete za přítelkyni.
Příště si dejte pozor.
Není to příjemné.
Ale…
Je příšerná.
Naprosto odporná. Nemyslíte?
Třetí syn Džinseongových
poslední dobou jí vegansky.
Příští pátek se v jejich hotelu bude konat veganské fórum.
Přiveďte svou dceru.
- Zkusím mu ji dohodit. - Ano?
Už můžete jít.
Mám práci.
Já to věděla.
Věřím vám, Grace.
Víte,
dělám ve zkrášlovacím odvětví
a zprostředkovávání partnerství potomkům zámožných rodin
celý život.
O právních záležitostech toho moc nevím.
Chápu. A o co jde?
Jistě jste slyšel,
že nejmladší syn Degjeonga zemřel při autonehodě.
Ano.
Vypadá to,
že jeho žena z jeho majetku nezdědí nic.
Ukázalo se, že její muž před svatbou
sepsal závěť.
Podle ní mají jeho majetek zdědit
jeho děti, neteře a synovci.
Ale oni děti neměli.
Aha.
To by žena mohla požadovat
zákonnou dědickou rezervu a podat žalobu.
Můžu vám zprostředkovat právníka, chcete-li.
Proč? Mám přece vás.
Jste na tom podobně.
Prosím?
Paní Hongová před svatbou také sepsala závěť.
To jste nevěděl?
Musel jste si myslet,
že je to předmanželská smlouva.
Nemůžu uvěřit, že se vám nesvěřila.
Jak bezcitné.
Podle té závěti, pokud se jí
něco stane, zdědí všechnu její hotovost, akcie
i nemovitosti Queens.
Říkala, že nedostanete nic.
Sepsala to do nejmenších podrobností.
Používáme to jako šablonu
pro všechny příští závěti.
Proč se tak tváříte?
Opravdu jste si myslel, že je to svatba století,
jak tvrdila média, která překoná
i to, jakého jste původu?
Nebuďte naivní.
Paní Hongová manžela nechtěla.
Přála si otroka, kterého by přidala do rodiny.
A pak jste se objevil vy.
Jste pohledný a inteligentní. Lepší PR si nemohla přát.
A poslušný, přesně jak to má ráda.
Jediný problém byl v majetku,
ale ten se díky té závěti vyřešil.
To stačí.
Ano.
Pane profesore.
Můžete mi to poslat e-mailem? Nemám čas tam zajít.
Proč jsi to nezvedal?
Musíme někam zajet.
Vím, že máš čas. Zkontrolovala jsem si to.
Dole čeká auto.
Nepojedu.
Ani jsem ti neřekla kam.
Na tom nezáleží.
Odmítám s tebou kamkoli jet.
„Génius?“ To už je dávno.
Takže…
tohle si myslí v Jongdu-ri.
Nevadí, že budeš v úřadě dál.
To je všeobecný názor.
Zastav se pak u mě, něco ti dám.
Mám dobré nové makgeolli.
Zase?
- Vždycky mě tak hostíš. - Ale.
Rád bych ti nabídl něco lepšího, ale je tu ten zákon o nepatřičném
nabízení a úplatkářství.
Starostování je státní funkce,
takže to nesmím přehánět.
Já jsem za to vždycky rád.
Už jsi udělal až dost.
- Víš? - No jo.
Panečku, paní Džeonová.
Zdravím.
- Jejda. - Ahoj.
Zase zapadl?
Pitomci. Jak si můžete říkat farmáři?
Jak to, že vám ten kultivátor
pokaždé zapadne?
Co ti tak trvalo?
Já…
Nejsem pohotovost. Nemůžu vždycky hned.
Moje žena na kultivátoru dřív jezdila
a než si mě vzala, lovila chobotnice
v Beolgju v provincii Džeolla.
Fakt se vyzná.
Funguje!
To je ale krásně.
Cože? Hej.
Jeong-čeole! Co máma a její kolena?
Furt to samý!
Musí na to brát glukosamin.
- Seď! - Jo.
Nebude mít syn brzy zkouškové?
Co já s tím? Studuje přece on.
Co to povídáš?
Stejně bys mu měl
pomoct s biflováním!
Když šel Hjun-wu na Soulskou státní, pomáhal jsem mu dnem i nocí…
Proč jsi tak najednou zrychlila?
Říkala jsem ti, ať sedíš.
Vypadají sice jako obyčejní farmáři,
ale jsou daleko víc.
Všichni jsou to voliči.
Ty to nechápeš. Nové volby jsou za rohem.
No jo, prosím tě.
Musíme se starat o náš háj a obchod.
Už tak toho máme nad hlavu.
Neříkala jsem ti stokrát,
ať se té funkce vzdáš?
Drahoušku.
Dělám to jen kvůli rovnováze.
- Jaké? - Tak poslouchej.
Rodina Hjun-wuovy ženy je možná pilíř tuzemského hospodářství,
ale nemají velkou politickou moc.
Naše rodiny mohou být v rovnováze
jedině tak, že si udržím
významný post starosty vesnice.
Proč jsi zastavila?
- Hjun-wu! - Cože?
Ani jsi nezavolal.
Napadlo mě se stavit.
Kde je He-in?
Zase jsi tu sám?
Už jsi jedl?
Ještě ne.
Dobře.
Tohle vypadá uzrále.
Uhni.
Tak se koukneme.
Pryč. Přijel mi nejmladší syn.
Panečku, tys musel mít hlad.
Nespěchej.
Dobré?
U KRÁLOVNY
Ano, mám práci. Proč?
Je tu Hjun-wu?
Moment.
KADEŘNICTVÍ U KRÁLOVNY
Ten zmetek.
Na tátovy šedesátiny se neukázal.
Ať neodjíždí.
Chci se tě na něco zeptat.
Jsem z tebe a He-in zklamaná.
Chápu, že sem nemůžete jezdit pravidelně nebo na svátky.
Ale nemohli jste přijet aspoň na tátovy šedesátiny?
- To je krutý. - Ano, máš pravdu.
Byl jsem krutý.
Aspoň si to uvědomuje.
Proto se chci rozvést.
- Cože? - Tati. Mami.
Já se s He-in rozvedu.
- Mrzí mě to. - Počkej.
Neříkej mi,
že se kvůli tomu, co jsem řekla, chceš rozvést.
Co je? Šedesátka není nic.
Narozeniny jsou každý rok.
No jo. Kdo dneska slaví šedesátku?
Ani na sedmdesátiny nemusíš. Budeme tu dlouho.
Proto ne.
Tak proč?
O co jde? Určitě k tomu máš důvod.
Snad nemáš nějakou jinou…
Prosím tě.
Ne.
Tak He-in má…
Můžeš toho nechat?
Ani tím to není.
Prostě je toho na mě moc.
Nejsem šťastný.
Takový nesmyslný důvod!
Jsem snad já pořád šťastný?
Táta má pravdu.
Taky není v manželství vždycky spokojený.
Spíš dokonce nešťastný.
A jsem schopný to snášet
jen proto, že jednou za uherák
se cítím malinko šťastný.
To je manželství. To je život.
To dobře víš.
Na rovinu.
Myslíš, že jsem s mámou, protože ji miluju?
Cos to říkal?
Ještě jsem neskončil.
Jistěže tě miluju.
Ale kdyby člověk cítil jen lásku,
byla by to jeho smrt.
Jistě. Přeju ti dlouhý život.
Koukni na to.
Po 40 letech manželství se stejně pořád hádáme.
Vůbec ne.
To snad není možný.
Chápu.
Ale…
Dobře jsem si to rozmyslel, než jsem se rozhodl.
Udělám to.
Je mi to líto.
Zastav!
Zastav! Vylez, ty zmetku!
Jsi takový sobec.
Nechápeš, jak jsem se pro tebe obětovala?
Jak?
Nemohla jsem jít na vejšku, protože abys mohl do Soulu,
rodiče prodali všechny krávy.
Zapomněl jsi?
Že se nestydíš. Na školu jsi nešla,
protožes nedala přijímačky.
Ten je naivní.
Proč si myslíš, že se princ Yang-njeong tak předváděl?
Co tím chceš říct?
Obětoval se.
Choval se divně, aby postoupil trůn mladšímu bratrovi.
Myslíš, že mě to bavilo?
Pro tebe jsem se vzdala nadějí, co do mě rodiče vkládali,
i krav.
Vážně?
Ano.
Jako nejstarší jsem se musela obětovat.
Aha. Paní Mi-seon Beková. Malenka z Jongdu-ri.
Nech toho!
Už je to dávno.
Pojedu.
Nechci na tebe tlačit.
To právě děláš.
- Jen mám strach o tátu. - Co je s ním?
Víš, jakou měl radost,
že ses přiženil do Queens?
Prý nemá chuť k jídlu, ale jakmile jim stoupnou
akcie, sní celou misku rýžové polévky.
Tu měl rád odjakživa.
Jo, to je pravda.
Ano, ale…
Pocházíš z takovéhle vesnice, a chceš se rozvádět?
Bude to pro něj potupa! Vzpamatuj se, blázne!
Tohle není Soul nebo Hollywood.
Tohle je Jongdu-ri.
Tvůj kamarád Čang-sik se rozvedl dva roky
zpátky, a pořád se to tu propírá.
Má pravdu.
Všechny ženské u mě v kadeřnictví
pořád nechápou, proč to udělal.
Jo. Nicméně…
Jestli se rozvedeš ty, tak se o něm bavit přestanou.
Jde ti o nájemné posilovny?
Nebo o to, že Gjeong-džun studuje v cizině?
Protože musíš posílat peníze?
Využíváte mě, abyste si žili hezky,
jako když Sim-čeong prodali za 300 pytlů rýže?
Ale prosím tě. Ne, já…
Nechtěl bych to, kdyby to bylo tolik.
- Ale není. - Sakra.
Hej, Hjun-wu.
Hjune…
Hjun-wu!
- Bek Hjun-wu! - Hjun-wu!
Zůstaň na noc!
DOHODA O ROZVODOVÉM VYPOŘÁDÁNÍ
Musím
ti něco říct.
Já první.
Cože?
Taky ti něco chci, tak začnu.
Dobře. Prosím.
Já…
umírám.
Mám jen tři měsíce života.
Cos to říkala?
Dnes jsem s tebou chtěla někam jet.
Jela jsem do nemocnice.
A doktor mi oznámil, že umírám
a že mi zbývají tři měsíce.
Co to…
povídáš?
Je to tak, jak jsem řekla.
Doktor mi řekl, že mi zbývají jen tři měsíce života.
To je vše.
- Co jsi mi chtěl ty? - Cože?
Něco jsi mi chtěl. O co jde?
Myslím,
že to je teď už nepodstatné.
Jen to řekni. Vím, že máš něco na srdci.
No, já…
- Já chtěl… - Co?
Chtěl jsem ti říct, že…
Já…
Ano?
„Omlouvám se.
Za dnešek
a za všechno, co jsem ti provedl.
Už se to nestane. Odteď se k tobě budu chovat líp.“
Tohle jsem ti
chtěl říct.
Máš ale jen tři měsíce života? Jak je to možné?
Jak bez tebe mám žít?
Jak je to možné?
Jsem z toho tak v šoku,
že ani nevím, co říct.
Myslíš to vážně?
Ano, blázínku.
Miluju tě, Hong He-in.
Miluju.
Prosím zatleskejte jim,
protože se vydávají na novou cestu.
A zatleskejte a jásejte ještě víc
a popřejte jim vše nejlepší.
Všichni se prosím dívejte do objektivu!
A na tři úsměv.
Raz, dva, tři.
Pane Beku, blahopřeji k svatbě.
Řekněte něco sobě za deset let.
Jak se máš, Hjun-wu z budoucnosti?
Jen mi neříkej, že ses rozvedl.
Máš děti?
Jedno? Dvě?
Na tom nesejde.
Protože k životu potřebuju jen He-in.
Snad si stále pamatuješ,
jak moc ji miluješ,
ještě i teď.
Ať kvůli tobě nepláče.
Ať je s tebou šťastná.
Proč na to mám odpovídat?
Abyste měla hezkou památku do budoucna.
To budu moc zaneprázdněná životem, než abych to sledovala.
Musím?
Milá budoucí He-in.
Pochybuju, že si to pustíš. Ale jestli ano, proč?
Vypni to a jdi pracovat.
Nebudu se tě ptát, jak se máš, vím, že určitě fajn.
Budeš stejně hezká, zdravá
a víc než úspěšná.
S Hjun-wuem po svém boku, samozřejmě.
KRÁLOVNA SLZ
Máš ale jen tři měsíce života? Jak je to možné?
Když beze mě nedokážeš žít… Zemřeme společně?
Jsem jen rád,
že od nich budu mít klid.
Polož se do lásky k ní tělem i duší.
Jsem snad takový prospěchář?
Budu sedat tady.
- Jsi v pořádku? - Měli by se přece hádat.
Jak se po letech odcizení můžeme změnit?
Pozor!
Občas si na He-in vzpomenu.
Je to zvláštní, poznat jejího muže.
Ani Hong He-in nemám rád, tak proč žárlím?
Překlad titulků: Vixo