A KÖNNYEK KIRÁLYNŐJE
NÉGY ÉVVEL KORÁBBAN
3. RÉSZ
Ez az egész gyümölcsös a miénk.
Értem.
Azt hittem, anya is itt lesz.
Lehet, hogy a boltban van.
Van egy boltja is.
Mondtam, hogy a családunk befolyásos a faluban.
Igen.
Anya!
YONGDU-RI SZUPERMARKET
Francba!
Itt sincs.
Válassz valamit!
Kóstold meg ezt!
Új íz.
JÉGNYALÓKA
Epres.
Minden gyerek vesz suli után, nagyon szeretik.
Finom és frissítő.
Még sosem ettem.
Sosem ettél jégnyalókát?
Várjunk! Felnőttként oké. De gyerekkorodban sem?
Anyád sosem vett neked?
Nem.
Az igazat megvallva, valahogy sejtettem.
Mit?
Mindig lyukas ruhákat hordasz.
Tessék?
Mert vintage.
- Európában csináltattam… - Ez, ami rajtad van, olyan,
mint ami nagyanyámé lehetne.
Nem, hadd mondjam végig!
Ledöbbennél, ha megtudnád…
mennyibe került ez a kardigán.
- Előttem nem kell megjátszanod magad. - Hidd el!
Nem vagyok olyan szegény.
Tényleg.
Inkább bízz bennem!
A szavamat adom.
Mostantól kezdve
mindent kipróbálhatsz az életben, amire eddig nem volt lehetőséged.
Nem lesz könnyű.
Mondtam, hogy lízingelem a lakást, nem?
Igen.
De ez nem minden.
Bevallom…
Havonta spórolok kétmilliót.
Ne nézz rám úgy, mintha nem értenéd.
Nem dicsekvés.
Hanem, hogy nem gond.
Nem zavar, ha a családodnak adóssága van.
Ha adósságunk van?
Vagy ha valami súlyosabb gond is van,
tényleg nem érdekel.
Mert…
melletted leszek.
Mellettem leszel?
Igen.
Számíthatsz rám.
Mindig.
Miért jött elő ez az emlék?
Te lennél az utolsó, aki eszembe jut,
ha most meghalnék?
Jól vagy?
Hae-in!
Nem esett bajod?
Jól vagy?
Elintézné ezt?
Eléggé megijedt.
Pihennie kell.
Menjünk!
Jó.
Bizarr volt a kórházban,
de tényleg azt hittem, hogy meghalok.
És újra megfogadtam,
hogy sosem halok meg.
Mert úgy éreztem,
hogy ez sértés.
Jól vagy?
Szerintem megrándult.
Ez most megint drámázás?
Igen, bármikor máskor az lenne.
De mivel lesérültem,
azt hiszem, most indokolt.
Ugye?
Azt hittem, a fát könnyű meggyújtani.
De ez tölgy.
- Szóval akkor nem lehet? - De.
De a magamfajta táborozók jobban szeretik a szilvafát.
A hús beszívja a szilva füstjét, és finomabb lesz tőle.
Értem. Akkor rajta!
Hú, most nosztalgiám támadt!
Afrikát juttatta eszembe.
A húszas éveim tele voltak vad és nomád élményekkel.
Mármint amikor
egész héten a szállodában ültél a szúnyogok miatt?
Elég volt a vadonból, amit az ablakon át láttam.
Mi van?
- Ez csak füstöl. - Igen.
Szerintem nedves a fa.
Még a legügyesebb táborozók se tudnak mit kezdeni ezzel.
Hyun-woonak bármelyik fa jó volt.
Ő vidéki.
Nem hasonlíthatsz ahhoz, aki feltehetően
disznóhólyaglabdával focizott a földeken.
Van gyakorlata.
Jesszusom, micsoda kifogások!
Egyébként hol van?
Inkább hagyd abba, és kérd meg őt!
Nem, menni fog.
Soo-cheol, elég! Hagyd abba!
Jóságos ég!
Kamilla?
Igen.
Készítene még kettőt az elnök úrnak és nekem?
Hogyne.
Apa miért jött vissza előbb a vadászatról?
Hát…
A nagy sámán felhívott.
Miért?
Csak megkérdezte, hogy az elnök úr vadászni ment-e.
- Honnan tudta? - Ezért ő a nagy sámán.
Azt mondta, nagy veszélybe kerül, ha vadászni megy.
Ezért jött vissza egyből?
Igen, de ez legalább jó hír Hae-innek.
Az övé lett a pályája.
Anya!
Hae-in megsérült!
Micsoda? Hogyhogy?
Összefutott egy vaddisznóval a vadászaton.
De nem súlyos a sérülése. Nem súlyos!
Jóságos ég! Jól van?
Honnan tudta?
Ön tényleg a legjobb.
Mit mondott?
Mindenesetre hálásan köszönjük! Nemsokára meglátogatom.
Mit mondott?
Megjelent álmában a volt feleséged.
Egy kés volt nála egy vadászaton.
És magával akart vinni téged.
Nagy veszélybe kerültél volna, ha ma elmész vadászni.
Látod?
Jól tetted, hogy visszajöttél.
Hallgatni kell a megérzésekre.
Nagy döntések előtt kérd ki a sámán tanácsát!
Jó.
Ne hívjuk fel dr. Kimet?
Semmi bajom. Csak megrándult.
Hyun-woo megmentette az életed.
Azt hittem, egy kacsát se tudna lelőni, nem vaddisznót.
Végig megjátszotta magát.
Biztos gyakorlott vadász.
Most megdicsérted?
Csak gyakorlott lövész tudja elejteni őket.
Vastag a bőrük, a megfelelő helyen kell eltalálni.
Vagy még veszélyesebbekké válnak.
Pontosan. Hála az égnek, hogy szerencséje volt. Mi lenne, ha nem találja el?
Gondoljatok bele!
Zöldfülűként nem lett volna szabad ilyen meggondolatlanul lőnie.
Tengerészgyalogos volt a különleges dandárban.
- És profi mesterlövész. - Tényleg?
Tényleg.
Érted már, milyen ciki volt
felajánlanod, hogy megtanítod lőni?
De egy dolog biztos.
Most nem lennék itt, ha egy pillanatig is habozik.
Szerencsés csajszi vagy!
- Tessék? - Az izmos karjáról látszik,
hogy eddig nem csak tanulással töltötte minden idejét.
Te mikor láttad?
A börtönben
átadta a megállapodást az izmos karjával,
és azt mondta: „Írja alá, kérem!”
És a szívem
megdobbant.
- Nénikém! - Ja, ne már!
Néha elképedek rajtad, Hyun-woo.
Hogy döntöttél a pillanat törtrésze alatt?
Nem gondolkodtam.
Ösztönösen cselekedtem.
Az ösztöneid tudták, hogy nem hagyhatod meghalni.
Meg kellett mentened, hogy módosíthassa a végrendeletét. Ugye?
Halló!
Hae-in hol van?
Gyógyszert vett be és lefeküdt.
Biztos nagyon megijedt.
Ez hihetetlen.
Ami azt illeti, korábban körülnéztem a csapáson.
Észrevettem, hogy átvágták a kerítést.
Szerintem a sebesült vaddisznó azon a lyukon jutott át.
És az Hong elnök úr vadpályája volt eredetileg.
Mire céloz ezzel?
Hogy valaki szándékosan odacsalta a sebesült vaddisznót, hogy rátámadjon?
Lehetséges. Nem tudhatjuk.
Megnézem a biztonsági és fedélzeti kamerák felvételeit.
Majd én megnézem.
Szeretné megnézni?
Rendben, összeszedem őket.
Sajnálom,
hogy épp a látogatása során történt mindez, Yoon úr.
Ne is törődjön vele, uram!
Yoon úr, kóstolja meg a levest!
Ezt a fácánt én ejtettem el.
Ugyan! Ne hazudj, apa!
Egy közeli tanyán vettük.
Na jó. Együnk!
Jó étvágyat!
Köszönöm.
Szósz van a harangvirággyökéren?
Hyun-woo grillezve szereti.
Nem baj, így is szeretem.
Tényleg?
Igen.
Akkor egyél csak!
Igen, uram.
Yoon úr!
Ez lakkszömörce.
Igazi ritkaság.
A hegyen termő fajta igen finom, és nehéz hozzájutni.
Gyerekkoromban ettem ilyet.
„Gyerekkorában”?
Nem Amerikában nőtt fel?
Nem, 13 évesen kerültem oda. Addig Koreában éltem.
Kivándorolt az egész családja, vagy tanulni ment ki?
Ott fogadtak örökbe.
Az örökbefogadó szüleim a diplomaosztó előtt hunytak el.
Szóval most már nincs senkim.
Én 15 évesen vesztettem el a szüleimet.
És a saját erőmből jutottam idáig.
Nem tudtam semmit a családjáról.
Ön nem olyan, mint a mai fiatalok.
Így van.
Olyan büszke vagyok önre, mintha az anyja lennék.
Nyugodtan vegye úgy, hogy mi vagyunk a koreai családja.
Nagyon köszönöm.
Lássunk hozzá!
Jöjjön csak ide! Igen!
Köszönöm.
Ez a kutya egy pungsan?
Igen, uram.
Nagyon szép.
Nemcsak szép,
de a fiamat is megmentette pár éve, mikor kigyulladt a házunk.
- Valóban? - Igen, uram.
A fiam egyedül volt otthon.
Odaveszett volna, ha a kutyánk nem kelti fel,
és rángatja ki.
Okos és hűséges.
Hajlandó lenne eladni?
Hát…
Elnézést, uram!
De családtag.
- Százmilliót adok érte. - Tessék?
Még pedigréje sincs.
Az nem számít.
Percenként csökken az összeg.
Kilencvenmillió.
- Nyolcvanmillió. - Várjon!
Szívem!
Eladom.
De…
megadja érte a százmilliót?
Persze.
Szívem!
Van egy dolog, ami nincs meg bennem.
Az előítélet.
És mi van vele?
Yoon úrról van szó.
Nem túl laza ahhoz képest, mennyi mindenen átment életében?
Biztos sokat tett azért, hogy feldolgozza.
Ne a külső alapján ítélj!
Sosem tudhatod, mi van valakiben legbelül.
Te biztos amerikai vagy?
Jobban beszélsz koreaiul és jobban ismered a szólásokat, mint én.
Már mondtam.
Apa miatt koreaiul beszéltünk, és csak koreai könyveket olvashattunk otthon.
Milyen okos ember!
Nem mindenki lehet professzor elitegyetemen.
Nem kérsz?
Persze. Neked még a sör is túl keserű.
De szörnyen érzem magam, hogy nem lehetek az ivócimborád.
Micsoda? Emiatt ne érezd rosszul magad!
Ki kell mennem.
Hú, mennyit beszél!
A ti szobátok az utolsó a másodikon.
Igen, tudom.
Kellemes estét!
Menj csak fel!
Majd felmegyek.
Akkor jó éjt!
Oké, Soo-cheol!
A múltkor tanácsot kértél,
hogy vágódhatnál be a Fair Trade Bizottság tagjainál,
ha behívatnak.
Igen.
Most jó?
Adjak pár részletes tippet?
Most?
A szöuli jogi egyetemről származó jogi ismereteim
és a jogi osztályon szerzett többéves gyakorlatom alapján
ajánlani tudok egy átfogó, de egyszerű megoldást.
És egészen késő estig ráérek.
Én nem. A feleségem már vár.
Tényleg? Milyen kár!
Mármint neked.
Ez egy nagyszerű lehetőség.
Csak nem félsz?
Mitől?
Egy szobában aludni Hae-innel.
Soo-cheol!
Ez nevetséges.
Házasok vagyunk.
Miért ne mernék a feleségemmel aludni?
Jól van.
Hova mész? A szobátok odafent van.
Tudom.
Egyenesen.
Komolyan
sajnálom.
- Hol az alkohol? - Hogyhogy hol van?
Mindet megittad.
Tényleg?
Máris berúgtál?
De cuki vagy!
- Feküdjünk le! - Oké.
Mindet megittam.
Hol voltál?
Nem alszol?
Felébredtem.
Kérdeztem valamit.
Igen.
Soo-cheol kérdezett valamit és beszélgettünk.
Micsoda?
Ez nem normális.
Ilyenkor zargat téged?
Szívem! Hae-in!
Légyszi, ne légy ilyen indulatos!
Akarod, hogy visszamenjek,
és jól kiosszam?
Á, hagyd!
Ugye? Gondoltam.
Segítenél a blúzommal?
Azt hiszem, megrándult a kezem. Fáj, ha kigombolom.
Kigombolnád?
- Én? - Igen.
- Gomboljalak ki? - Igen, ott hátul.
Itt.
Ennyi elég.
A többit már én is ki tudom.
Jól van.
Oké.
Miért nem vetkőzöl le?
Muszáj?
Nem akarsz zuhanyozni?
Muszáj?
Ne menjek ki?
Mi bajod van?
Ne sztárold már! Annyira nem volt jóképű.
Jól vagy?
Ne! Hagyd abba!
Ne játszd vissza lassítva!
Ne csináld!
Ne!
Nem találtam
fürdőköpenyt.
Persze.
Értem.
Elképesztő.
Most azt hiszi,
hogy szexi?
Mi a fene történt a testével?
Döbbenet!
Mi az? Mit akarsz?
Csak…
Áll a víz a padlón.
Nem szereted, és fel akartam törölni.
Hagyd csak!
Szárítsd meg a hajad!
Ne mondd, hogy…
azért nem szárítottad meg a hajad,
mert a tükörbe néztél,
és azt gondoltad, úgy nézel ki,
mint egy vizes Timothée Chalamet, vagy fiatal DiCaprio!
Miről beszélsz?
Ha nem ezért,
akkor szárítsd meg!
Jó.
Mindjárt.
Nem hiszem el!
El akart csábítani?
Sok ez az izgalom
ilyen későn.
Alszol?
Még nem.
Kicsi ez az ágy.
140 centi széles?
180.
Értem.
Kisebbnek tűnik
180 centisnél.
Volt idő,
amikor együtt aludtunk
egy egyszemélyes ágyon.
Mikor?
Nem emlékszel?
Mikor először voltam nálatok.
DICSÉRŐ OKLEVÉL KIEMELKEDŐ SZORGALOMÉRT
Aludj itt!
Későre jár.
Csak kilenc óra van.
Az elég késő.
- Veszélyes éjjel vezetni. - Az igaz.
Jó.
Te aludj itt!
Én pedig abban a szobában leszek.
Ott leszek,
ha kellenék.
Akkor jó éjt!
Csoda szép a hold.
Megnézhetnénk együtt.
Gyere be…
ha akarsz!
- Egyébként… - Igen?
Hogy tudtunk egyáltalán aludni
azon az ágyon?
Összebújtunk.
Igen.
Összebújtunk?
Nem akarsz összebújni, ha túl kicsi az ágy?
Elférek.
Nem túl kicsi.
Van még hely.
- Tényleg? - Igen.
Akkor…
nem akarsz összebújni
csak úgy?
Csak vicceltem.
Ne ijedj meg!
Mit keresnek itt?
Istenem!
Bocsásson meg!
Tegnap nem voltam magamnál.
Ez visszaadom.
Kérem, segítsen! Nem tudtunk aludni éjjel.
Már nekiajándékoztam a kutyát, nem lehet.
Elnézést!
De családtag. Megmentette a fiunkat.
Elment az eszem, hogy eladtam.
Jól van. Elveszem.
- Köszönjük! - Köszönjük!
Hálásan köszönjük, uram!
Jó ég!
Mit csinál?
Bűntudata lett, hogy eladta.
Akkor végezzünk vele.
Nem lenne jobb?
Mit művel?
Jesszus, majdnem megint meglőttem!
Kérdeztem valamit.
Csak vicceltem.
Ez magának vicc?
Miért, mit gondolt?
Visszaadták a pénzt?
Elfogadta?
Én vagyok a tanú.
Az ügylet lezárult.
Elmehetnek.
Köszönjük!
Köszönjük! Menjünk!
- Gyorsan! - Egyébként
miért nem lőhetem le?
Hallotta.
Odavan a kutyáért.
Mintha családtag lenne.
Értem.
Akkor kidobott vagy kóbor kutyákat meg lehet ölni?
Itt az erdő bejárata.
A családunkon kívül senki sem lépett be.
Akkor belsős munka volt?
Várjunk!
Állítsd meg!
Ki ez?
Csak a hátát látom.
A bátyád.
Az nem lehet.
Szívem!
Nem biztos.
Beom-seok sosem tenne ilyet.
Tudja meg, Koreában van-e még!
Igenis.
Pakoljatok össze!
- Máris? - Elrontotta a napot.
Menjünk haza!
- Nem emlékszel arra a fiúra? - Hogy?
Van annak már két évtizede is.
Amikor elpusztult a sörfőző németjuhásza,
és kiderült, hogy egy fiú lőtte le.
Igen, az a fiú az Örökzöld Remény Gyermekotthonból.
Ösztöndíjat kapott a Queens Csoporttól, mert okos volt.
Többször is adtam neki enni, mikor eljött.
Igen, ő az.
Emlékszel, mit mondott a rendőröknek?
Ez te vagy, ugye?
Miért ölnéd meg valaki szeretett kutyáját?
Ezt nem hagyom annyiban!
Tudod, mennyibe került?
Bocsánat!
Azonnal kérj bocsánatot!
Mitől más egy szeretett kutya?
Akkor egy átlagos kutyát
meg lehet ölni?
Mi baja ennek a gyereknek?
Jó ég, miket beszél?
Jól mondod.
Tényleg ezt kérdezte.
Ijesztő volt, hogy egy kisfiú ilyet mond.
- Nem hasonlít rá? - Kire?
Szia, én vagyok! Épségben hazaértél?
Kértem időpontot Mr. Hermanntól.
Komolyan?
Köszi.
Akkor majd találkozunk.
Nem fogsz csalódni.
ÖSSZES LEVÉL
UTOC AGYDAGANAT LABORATÓRIUM
SPECIALISTÁINK SZERINT NEM TUDJUK KEZELNI…
SAJNOS NEM TUDJUK MEGGYÓGYÍTANI…
BOCSÁNATOT KÉRÜNK…
NAGYON SAJNÁLJUK…
Meg fogok
halni?
Mikor karnyújtásnyira van az Hercyna?
Mikor bekerülnék a Billiós Klubba?
Ki van zárva.
A dizájnerruháim felét még nem is hordtam!
A sok szigetemből egyen se jártam!
És mégis meg fogok halni?
Nem, az nagy kár lenne.
Megvettem a sok festményt 90 éves
művészektől, mert a haláluk után kilő az áruk.
Akkor hogy halhatnék meg előbb, mint ők?
Nagy kár lenne értem.
Érted lenne leginkább kár.
Ezzel megkötöttük a szerződést az üzlettel.
Szép munka, emberek!
- Na titkárnő! - Asszonyom?
Vannak olyan nők, akik, ha meglátják a férjüket,
három év házasság után is megdobban a szívük?
Miért verne hevesen a szívük?
- Szívritmuszavaruk van? - Nem azért.
Esetleg…
azért…
mert jóképűek?
- A férjük? - Igen.
Lehet, hogy beteg?
Ön ismer ilyet?
Igen, hogyne.
Vannak napok, amikor a férje szemébe néz,
és át akarja ölelni.
Miért?
Mert sajnálja.
Rosszul érzi magát amiatt,
hogy egy ilyen jótét léleknek ebben a kegyetlen világban kell élnie.
- Kizárt! - Más napokon
a férje válla annyira
szélesnek tűnik.
És arra vágyik, hogy magához ölelje.
Olyan, mint egy két lábon járó szexbomba.
A nő azon tűnődik, nem kéne-e a végzet férfiját
szabadon engednie a nagyvilágba.
Kérem, mondja neki, hogy menjen orvoshoz! Beteg.
- Úgy véli? - Komolyan mondom.
És mindenféleképp kérjen egy agyi CT-t.
Valami nagyon nem stimmel odafent.
Na titkárnő!
Maga nagyon okos.
- Tényleg furcsa vagyok újabban. - Miért?
Együtt érzek
másokkal.
- Ez furcsa? - Sosem voltam ilyen.
Mindig is kőszívű voltam.
Szóval furcsa.
Nagyon hangos vagy.
Ne nyávogj, mikor feláldozom érted a karom!
És folyton együtt érzek
másokkal.
Mi volt ez?
Itt ne osztogassanak szórólapot!
Elnézést! Az egyik ismerősöm férje.
És szívességet tesz neki?
Inkubátorban van a gyerekük.
Nagyon megsajnáltam…
Nem jön vissza.
- Elnézést! - Meddig kell a babának…
Tessék?
…benne lennie?
- Úgy három… - Hagyjuk! Egy hét? Kettő?
Addig megengedem, hogy ide járjon.
Megengedi neki?
Jobb, ha nem kerül a szemem elé, ha hazaengedik a kicsit!
Semelyik biztosítás sem fedezi.
A vésztartalékból akartam fizetni a műtétet,
de anya nem engedi.
Azt mondja, az az esküvőre van.
Mindig a pénz a gond.
Sajnálom!
Hihetetlen!
Nem csak az anyja beteg.
Az anyját tudják kezelni, akkor miért sír…
Miért van ennyi beteg ember?
Az agyamra mennek!
Sosem voltam ilyen.
Soha nem érdekelt
mások nyomora, most mi ütött belém?
A férjem láttán
megdobban a szívem. Szerintem nem működik rendesen az agyam.
Ezek a betegségem tünetei?
Nem.
Sok halálos beteg páciens tapasztal magán hasonló változásokat.
Rájönnek dolgokra, amikre nem jönnének rá,
ha nem haldokolnának.
„A halál változtatja meg.”
„Nemsokára meg fog halni.”
Szerintem erre célozgat.
De téved.
Tudja, már sokszor voltam a halál kapujában.
De a csodás szerencsém
mindig megmentett.
Ha maga nem tud eleget ahhoz, hogy megmentsen,
akkor figyeljen!
Egy újabb csoda
fog megmenteni.
Szervusz, Hyun-woo!
Rég láttalak.
Igen, odamentem a vadászatra! Na és?
De miért?
Hogy beszéljek apával. Ilyenkor mindig ott van.
De mégsem beszéltél vele.
Te most
engem gyanúsítasz?
Átvágták a kerítést, és csali volt a közelben.
Aztán a meglőtt vaddisznó rátámadott Hae-inre.
- Valaki szándékosan… - És?
A lányom majdnem meghalt.
Mondd el az igazat!
Nem mondom többször.
Dühös vagy, ha Hae-inről van szó.
De akkor nem, ha engem megvádolnak és kidobnak?
Jó, üljetek le!
Azért mentem oda, mert tudtam, hogy családi vadászat van.
De aztán a nagy Moh Seul-hee azt mondta,
apa alszik, és nem engedett be hozzá.
Könyörögtem, de hiába.
Így hát eljöttem. Ennyi.
Jó.
Beom-jun!
Segíts, hadd beszéljek vele!
Csak ennyit kérek. Ki akarok békülni, míg nem késő.
Vannak dolgok,
amiket jobb elengedni.
Hyun-woo!
Fura család ez, igaz?
Tessék? Egyáltalán nem, uram.
Hét perünk van folyamatban egymás ellen.
Olyan lehetett, mint egy aknamezőn járkálni, mikor intézted
az ügyes-bajos dolgainkat.
Sokat segítettél.
Jó napot!
Az elnök úr már alszik.
Ilyen korán?
Felébresszem?
Hagyja csak!
Csak be akartam köszönni.
Akkor viszlát!
Moh asszony!
Tényleg ott volt Beom-seok a vadászaton,
hogy apával beszéljen?
Nem.
Ezt mondta?
Nézze!
Nem szívesen mondom,
de vigyázzon vele!
Már egy ideje vissza akar vágni azért, mert kidobták.
A legveszélyesebb az, akinek nincs vesztenivalója.
Miféle ember Eun-sung úr? Ismered?
Yoon urat?
Üzletemberként ismerem, magánemberként nem.
Tudod, a magunkfajtáknak vigyáznia kell másokkal.
Ha ez az üzlet szintén kútba esik,
apa ki fogja tagadni Soo-cheolt.
Ne féljen!
Majd diszkréten utánanézek.
Engem keres?
Hú, megijesztett!
Ellenőriztet?
Nagyon elővigyázatos.
Fél,
de csak eleinte.
Könnyű a bizalmába férkőzni, ha már nem gyanakszik.
Valamivel barátságosabb.
Egyébként úgy látja, van még esélye Hae-innél?
Persze a pénz is nagyon fontos nekem,
de boldog lennék, ha elválna a férjétől.
Miért?
Mondjuk úgy, hogy én voltam a házasságközvetítés úttörője az országban.
Mégsem sikerült jól férjhez adnom a Queens örökösét.
Ez nagy szégyen.
Bármi áron szétválasztom őket, hogy
kiköszörüljem a hírnevemen esett csorbát.
Ebben az esetben ne ismételje meg a múltkorit.
- Útban lesz. - Arra…
Utasítást kaptam.
De Hyun-woo közbelépett, lelőtte a vaddisznót,
megmentette Hae-int.
Erre egyáltalán nem számítottam.
Hyun-woo, hatalmasat léptél felfelé.
A gazdag családba benősült Hamupiperkőcből
hős lettél, aki megmentette a lányuk életét!
Máris máshogy bánnak velem.
Most ettem először fácáncombot.
Általában a nyakát vagy szárnyát kaptam.
De apósom most a combot adta nekem.
Azért még ne kényelmesedj el!
Csak így tovább!
Hogyan?
„Csak a munkámat végeztem.”
Ne szúrd el ezt a lehetőséget egy ilyen hülyeséggel!
„Igen, én is megijedtem. Meghalhattam volna, de Hae-inért megtettem!”
Arasd le a dicsőséget!
- Muszáj? - Igen, muszáj.
Az érdemelismertetés olyan, mint a kávékupongyűjtés.
Tíz kupon kell ahhoz,
hogy törzsvendéggé lépj elő, és ingyen cuccokat kapj.
De nekem nem kellenek
ingyen cuccok.
Csak távozni akarok, szabadon és sértetlenül.
Tiszta hülye vagy!
Búcsúzz el, ha a gagyit
- választod! - Mitől?
„Ég veletek, olasz öltönyök!”
„Viszlát, kézzel varrott cipők!”
„Ég veled, külföldi autóm!”
„Ég veled, drága luxus karórám!”
„Ég veled, Hae-in vagyona!”
Hamupiperkőc most visszatér a gyümölcsösbe délre.
Csak az a baj, hogy a családja nem várja tárt karokkal.
Sajnálom, edző úr!
A fiam nem akar bokszolni, inkább tekvandózni szeretne.
Megértem. Ilyenek a gyerekek.
Akkor viszlát!
Menjünk!
Jae-hyeon, amúgy mi a jó a tekvandóban?
Kapunk övet.
Övet? A derekadra?
Ezért?
Ezért akar oda járni.
Jae-hyeon, nálunk is vannak övek.
Nézd csak!
Ez egy bajnoki öv.
Hagyja csak!
- Tárá! - Nahát!
Ezt nézd meg!
Na, mit szólsz? Szebb, mint azok az övek, nem?
És összetörnek dolgokat.
Összetörnek?
Mi is szoktunk.
Csak még nem volt idő rá. Megmutassam?
Nem, nem kell megmutatnia.
Pillanat!
Mindjárt jövök.
Hol a deszka?
Itt van.
Oké. Nézd!
Ezt kapd ki!
Így kell csinálni.
Most el fogom törni.
Csak figyelj!
Jaj!
Látod? Eltörtem, ugye?
- A boksz is menő, ugye? - De…
Mi az? Most meg mi van?
Azért akarok tekvandózni, mert Ji-seong is jár.
Ji-seong a legjobb barátja.
Értem.
Asszonyom!
Ezt csak azért mondom, mert jót akarok Jae-hyeonnak.
Nem gondolja, hogy más barátai is lehetnének?
Tessék?
- Ismered Baek Ho-yeolt? - Igen.
Ő az én fiam, olyan, mint te.
És ő is szeret játszani, mint te.
Milyen szuper lenne, ha idejárnátok bokszolni
és játszani suli után, nem?
Ho-yeol a legrosszabb tanuló.
Figyelj!
Edző úr!
Maga vérzik!
Nahát!
Miért…
Ne aggódjon!
Biztos megkarcolt a deszka.
Akkor viszlát!
Elmennek?
- Menjünk! - Minden jót, asszonyom!
Viszlát!
Oké.
Szia, Jae-hyeon!
Viszlát!
Viszlát, asszonyom!
- Te vérzel! - Csak egy karcolás.
Megkarcolt a deszka.
Miért vagy ilyen nyűgös?
Mostanában nem tudok aludni, ezért ma bezártam a szalont.
Nemsokára bezárhatom a termet,
és állást kereshetek, ha Hyun-woo elválik.
Ne beszélj már a válásról!
El kell fogadnom a valóságot, hogy felkészüljek.
- Elmegyünk Szöulba? - Minek?
Hívtam Hae-int, de nem veszi fel.
Menjünk el hozzá és beszéljük le a válásról!
- Készülj! - Tessék?
Menjünk!
Eleinte nagyon ellenezted ezt az egészet, de úgy látszik, mégis belementél.
Hát…
Ha valamit a fejembe veszek, mindig megpróbálom elérni.
Így van.
Mindent teljes szívvel csinálsz.
De van egy gond.
Ha csak fél szívvel vered át, semmi baj.
De ha kiváló munkát végzel,
ki fog nyírni, ha rájön.
- Sanszos, ugye? - Igen.
Semmiképp sem szabad lebuknod. Érted?
Nem fogok lebukni,
amíg mindketten
titokban tartjuk.
Jó.
Amúgy nem kéne szólnunk Hyun-woonak, hogy elmegyünk Hae-inhez?
Hülye vagy?
Szerinted hagyná? Most már nincs vesztenivalónk.
Mindenáron meg kell akadályoznunk, igaz?
Taposs bele!
QUEEN'S BOXING FOLYAMATOS FELVÉTEL
Mit mondjunk nekik?
Nem kell bemutatkoznunk.
Nem nézel szappanoperákat?
A titkárság foglalkozik a VIP-családokkal.
Le fognak döbbenni, ha meglátnak minket, és azt mondják:
„Hong kisasszony, a sógoráék keresik.”
És rögtön beengednek.
Időpontot kell kérniük.
Ön biztos új itt.
Nézze csak!
Ez én vagyok.
Ez a hullámos hajú pasi pedig ő.
Érti? Mi vagyunk. Látja?
Hagyja meg nevét és telefonszámát, és átadom neki.
Nézze!
Rokonok vagyunk. A királyi család tagjai.
Miért kell időpontot kérnünk a családhoz?
Jesszusom!
Kérem, kérjenek időpontot, és jöjjenek vissza…
Hae-in!
Rég láttalak.
Hyeon-tae. Hyun-woo bátyja.
Tudom.
Gondoltam, hogy ti vagytok. Jól gondoltam.
Beszélnünk kell. Hyun-woo nem tudja, hogy itt vagyunk.
Hát…
Felmenjünk?
Jól van.
- Erre. - Oké.
Meglepődött?
De elárulom, nem büntetjük meg azért, mert nem ismert meg.
Ne féljen!
Nem élünk vissza így a hatalmunkkal.
Biztos sok a dolgod.
Elnézést, hogy bejelentés nélkül beállítunk.
Ami azt illeti, többször hívtalak, de nem tudtalak elérni.
Ismeretlen számot nem veszek fel.
Akkor biztos nincs meg neked a számom.
Mi járatban vagytok?
Tudod…
Hol is kezdjem?
Nemrég volt apánk 60. születésnapja.
Azért jöttetek, mert megharagudtatok, hogy nem mentem el.
Á, dehogy!
Nem?
Dehogyis! Egyáltalán nem haragudtunk meg.
Nem tudom, ti mit gondoltok,
de Hyun-woo…
- Igen? - Nem egyszerű eset, ugye?
- Tessék? - Jaj, tudom én.
Mit tudsz?
Az, aki teljesen az ellentéted, nem a világ másik végén van.
Hanem az az, akihez hozzámentél, aki mellett alszol, akivel együtt eszel.
Ők értenek meg a legkevésbé.
Igen.
Mi a férjemmel folyton a légkondi miatt veszekedtünk.
Nyáron mindig bekapcsolta, én meg megfagytam.
Még káromkodtunk is miatta.
Fülig szerelmes volt belém, mikor összeházasodtunk,
de a légkondit nem kapcsolta ki nekem.
Mi nem veszekszünk ilyesmi miatt.
Tényleg?
Akkor szuper.
Jó a kapcsolatotok.
Mi külön szobában alszunk, saját légkondival.
Ez érthető, ha sok szobátok van.
Mindegy, én folyton ezt mondogatom neki:
„Mióta megnősültél, nem közénk tartozol.
Hanem a Queenshez. Ott kell maradnod a halálod után is.
Ne merj hazajönni! Be se tedd hozzánk a lábad!”
Ha már itt tartunk…
A vá…
Elnézést a zavarásért, de el fog késni
a megbeszélésről Mr. Hermann-nal.
Elnézést, mennem kell.
Fontos vacsorán kell részt vennem.
Jól van, menj csak!
A beszélgetés többi részét elküldöm üzenetben,
szóval mentsd el a számomat, jó?
- Nemsokára meglátogatlak titeket. - Tényleg? Miért?
Bevallom, eltávolodtunk egymástól, miután Hyun-woo elvett téged.
Végül is vettél nekünk egy házat.
Házat?
Igen, ott nálunk.
Vettem ott egy házat?
Igen. Ön mondta, hogy vegyek egyet, miután összeházasodtak.
Értem.
És használjátok?
Igen.
De ne félj!
Én takarítok és karbantartok.
Mindent én csinálok.
Ne aggódj a ház miatt, minden a legnagyobb rendben.
Amúgy miért látogatták meg a sógoráék?
Nem tudom.
Nem voltam ott az apja 60. szülinapján.
És eljött, hogy a szemére hányja?
Azt mondta, nem.
Akkor?
Azt mondta, a házasság olyan, mint a légkondi nyáron.
Micsoda? Ez mit jelent?
Egyiknek sem jó a hőmérséklet.
Értem.
Logikus.
Szia!
- Hol van Mr. Hermann? - Igen.
Elment megnézni a kislányát, mert hasra fordult.
Lefújta a megbeszélést, csak mert a gyereke megfordult?
Neki a család az első.
Biztos ezért vált el négyszer, és lett gyereke 60 évesen.
Elképesztő!
Még a tervrajzot is elhoztam, mert látni akarta.
Igazából jobb is így.
Az a helyzet, hogy már van egy elképzelése.
Ha előre tudod, azzal előnybe kerülsz.
És mit akar?
Mi történt? Visszajött?
Azt hittem, hazament.
Még át kell néznem pár iratot.
- Menjen csak! - Igenis.
Egyébként Na titkárnő mondta korábban,
hogy a felesége vacsorára hivatalos.
Értem.
Azt mondta, hogy Yoon Eun-sung úrral találkozik,
és lehet, hogy későn ér haza.
Szóval nyugodtan hazamehet, uram, nem kell itt maradnia.
Kivel is találkozik?
Az Hercyna két emeletben gondolkozik.
- Két emeletben? - Igen.
Ide valami mutatós lépcső kell majd.
Mégis hogyan?
Ez nem egy egyszerű átalakítás.
A szerkezeti változtatásokat engedélyeztetni kell.
Igen. Javasolni fogja, és azt választja, aki előbb megcsinálja.
Ez őrület!
Nevetséges…
de csak én tudom?
- Így van. - Jó.
Uram, hallotta, hogy a testvérei ma Hong kisasszonynál jártak?
- Ki? - A nővére és a bátyja.
Na titkárnő most mondta.
Nem tudta?
Egyél, mert elázik.
Várj. „Tudom, nehéz. Pont, pont, pont.
De akkor sem válhattok el.
Átgondolnád a kedvemért?”
Miért gondolná át? Alig ismer.
Csak edd az udonod!
Miért mondtad neki a ház takarítását?
Mert teljesen ledöbbentem.
Hogyhogy nem tudott a saját házáról?
Ez olyan, mint mikor elfelejtem,
hogy maradt 10 000 von
a télikabátomban?
Nekik ilyen,
- ha van egy házuk… - Hallgass már!
„Bármi is az oka annak, hogy elváltok,
szerintem Hyun-woo a hibás.
Ezért nem tudnál ezúttal kicsit megértőbb lenni,
és nem elválni tőle? Síró arc.”
Elküldöm.
Hyun-woo hív!
BAEK HYUN-WOO
- Mit csináljak? - Vedd fel!
Tessék? Igen, találkoztunk.
Szerinted miért? Hogy megkérjük, hogy ne váljon el tőled.
De nem ért rá, és ezért
üzenetet küldtem neki.
- Mi? - Mi van?
Nem válnak el!
- Kibékültek? - Kibékültetek?
Nem, csak Hae-in nem tudja, hogy Hyun-woo el akar
- válni. - Mi?
Még nem mondta neki.
Mit csináljak?
HONG HAE-IN
BAEK HYUN-WOO
KIKAPCSOLÁS
Jól vagy?
Igen.
Menjünk!
Milyen ember
a férjed?
Ez honnan jött?
Mindig is rideg és gyanakvó voltál másokkal.
Ezért kíváncsi voltam, milyen emberhez
mentél feleségül.
Hadd gondolkodjam!
Mintha azt remélnéd, hogy ócsárolni fogom.
De tévedsz. Jó ember.
Láttad, egyből ugrott megmenteni, mikor veszélybe kerültem.
Tévedsz.
Láttam, hogy habozott.
Habozott,
hogy megmentsen-e.
Hae-in!
HONG HAE-IN
A hívott szám nem kapcsolható…
Ez a különbség köztetek.
Te őt nézted abban a pillanatban,
ő meg engem.
Tényleg elhiszed, hogy szeret.
Igen.
Nem tudom, neked mi a szerelem.
De nekem nem az, hogy boldogságban úszva semmiségeket suttogunk.
A szerelem az, amikor együtt
vészeljük át a fájdalmat.
Amikor maradunk, nem megfutamodunk.
Még ha eladósodunk is,
vagy nagyobb gond van,
akkor is együtt maradunk.
Ez a szerelem.
És ő pont ezt csinálta.
Bő lére eresztetted.
Tessék?
Az szokott fecsegni, aki bizonytalan.
Nem tűnsz magabiztosnak.
Nem tudtam, hogy itt van.
Hae-in hol van?
Hát, tudja…
Maga mit keres itt?
Hae-in túl sokat ivott.
Ivott?
Hae-in!
- Hae-in! - Hadd aludjon!
Ha részeg, elalszik.
Hong Hae-in!
Egész idő alatt aludt, adjon neki még tíz percet.
Vagy majd később beviszem,
várjon odabent.
Mennyi alkoholt itatott meg vele?
Tessék?
Nézze!
Nem szokott inni, de bírja az italt.
Szóval mennyit itatott meg vele,
hogy így berúgott?
Kevertem.
Nem tudok aludni, mert túl hangosak vagytok.
Kösz. Minden jót!
Oké. Aludj jól!
- Holnap este találkozunk. - Miért…
Vagyis…
Tudom, hogy ma beszéltek Mr. Hermann-nal.
Akkor holnap mi lesz?
Mr. Hermann nem jött el.
Csak ketten voltunk.
És ittunk
magunkban.
Értem. Ne felejts el narancslevet inni reggel.
Attól elmúlik a másnaposság.
Ja, persze. Oké.
Oké.
- Szia! - Viszlát!
Kérem, vigyázzon rá!
- Oh úr! - Igen, uram?
Kérem, vigye haza! Úgy látom, nagyon részeg.
Eléggé kiütötte magát. Kísérje be az ajtóig!
Igen, uram.
Mire vár? Szálljon be!
Miért ittál ennyit hirtelen?
Mert nem jellemző rám.
Mostantól új dolgokat próbálok ki.
Ez nem igazság!
Máshogy éltem, mint mások, hogy sokáig egészségesen élhessek.
És most nézz rám! Hiába volt az egész.
Kimondom, amit gondolok,
megteszem, amit akarok,
és megölöm azokat, akik rászolgálnak.
Mi volt az utolsó?
Megölöm
az összes rohadékot, aki elárul
és hátba támad.
Gondolj bele!
Még akkor is, ha megölök valakit,
csak párszor kell elmennem a tárgyalásra, mielőtt meghalok
három hónap múlva.
Igen. Lehetnél az ügyvédem.
Na jó, ezt add ide! Menjünk be!
Mindig rémisztő dolgokat hordasz össze.
Ne félj!
Tudom, hogy te sosem árulnál el engem.
Persze hogy nem.
Nem is félek.
Egyébként
ki van kapcsolva a telefonod.
Hol van?
Nincs benne?
Igen.
Biztos a kocsiban hagytam.
A kocsiban?
Menj csak be! Majd én hozom.
Oh úr, elindult már? Hol van?
Tessék? Itt van.
A zsebemben volt.
Mi ez? Ki van kapcsolva.
Hae-in, várj!
- Mit csinálsz? - Nem tudom.
Mi…
a francot
csinálok?
Örülök,
hogy megtaláltad
a telefonod.
Elég macerás lett
volna előkeríteni.
Miért nem voltam…
magabiztos?
Tessék?
Mit mondtál?
Igen.
Mondtam, ugye?
Mostantól
új dolgokat próbálok ki.
SANSSOUCI KASTÉLY - NÉMETORSZÁG HÁROM ÉVVEL KORÁBBAN
Azt mondtad, itt nincs semmi gond?
A „sans souci” franciául azt jelenti, „gondtalan”.
Ez nevetséges.
Hogy létezhet ilyen hely?
Ismered a Boldog herceget?
Aki kivájatta a szemét egy fecskével?
Igen.
A herceg a palotájában élt.
Egy dologra jöttem rá, miután elolvastam
gyerekkoromban.
„Az otthontól távol csak a baj van.”
Még a hercegnek is hiányzott az otthona.
Csak szenvedett, miután elhagyta.
Odalettek a drágakövei és a szemei.
Hae-in!
Ezért hívják „boldog hercegnek”.
Ugyan! Nem volt boldog. Csak a halála előtt megváltozott.
Hűnek kéne maradnunk magunkhoz,
nem megváltozni csak azért, mert haldoklunk.
Szeretnék építeni valamit.
Egy rákbeteg segítő központot a dolgozóknak.
Tessék?
Pénzügyi segítséget nyújtana a családjuknak?
Miért?
Úgy hatékonyabb.
Hogyhogy?
Képzelje el, hogy valakije rákos.
Tudna figyelni a munkára?
- Nem hiszem. - Ugye?
Akkor nem tudná eladni a termékeit.
Az veszteség nekem.
És a vécén bőgne, mert nincs pénze.
Elmosódna a sminkje, bedagadna a szeme.
Csak rontaná a plázánk hírnevét.
Értem.
Nem akarok
jótékonyságból segíteni másokon.
A hatékonyság és a nyereségesség a lényeg.
A KÖNNYEK KIRÁLYNŐJE
- Mész lefeküdni? - Van kedvem.
Nem tudtam, miért van szívdobogásom. Megijedtem.
Most, hogy meggyógyultam,
el akarsz árulni?
Vigyázz!
Miféle őrült kiabál itt?
Nem az az Eun-sung vagy, akit ismertem.
Keményen megdolgoztam azért, hogy most ezt mondd.
Nem szeretem Hae-int. Miért lennék féltékeny?
Mondanom kell valamit.
Nyugi! Jó hír. Örülni fogsz neki.
A feliratot fordította: Kwaysser Erika