REGINA LACRIMILOR
CU PATRU ANI ÎN URMĂ
EPISODUL 3
Toată livada asta e a noastră.
Am înțeles.
Credeam că vine și mama.
O fi la magazin.
Are și un magazin.
Ți-am spus că familia noastră e influentă în acest oraș.
Da.
Mamă!
Mamă?
SUPERMARKETUL YONGDU-RI
Doamne!
Nu e nici aici.
Alege ce vrei!
Ia-o pe asta!
E o aromă nouă.
ÎNGHEȚATĂ
E cu aromă de căpșuni.
E atât de populară, încât o cumpără toți elevii după ore.
E gustoasă și răcoritoare.
N-am mai mâncat.
E prima oară când mănânci înghețată?
Stai… Poate ca adult. Dar nici când erai mică?
Mama ta nu ți-a cumpărat niciodată?
Nu.
Sincer să fiu, mi-am cam dat seama.
De ce anume?
Mereu porți tricouri cu găuri în ele.
Poftim?
Sunt vintage.
- Le-am făcut în Europa… - Ținuta ta de azi
ar purta-o bunica.
Nu, ascultă-mă!
Ai fi șocat să afli…
cât costă jacheta asta.
- Nu trebuie să te prefaci cu mine. - Crede-mă!
Nu-s atât de săracă.
Pe bune.
Ar trebui să mă crezi tu.
Îți dau cuvântul meu.
De acum încolo,
o să-ți permit să te bucuri de toate lucrurile de care n-ai avut parte.
N-o să fie ușor.
Ți-am spus că am obținut un contract de doi ani pe apartamentul meu?
Da.
Și mai e ceva.
Sincer să fiu…
economisesc 2.000.000 lunar.
Nu mă privi de parcă n-ai înțelege!
Nu mă laud.
Spun că e în regulă.
Nu-mi pasă dacă familia ta are datorii.
Dacă avem datorii?
Și dacă aveți probleme mai mari,
chiar nu-mi pasă.
Pentru că…
îți voi fi alături.
Îmi vei fi alături?
Da.
O să te susțin
mereu.
De ce mi-am amintit asta acum?
Ai fi ultima persoană la care m-aș gândi
dacă ar fi să mor acum?
Ești bine?
Hae-in!
Ești rănită?
Te simți bine?
Preiei tu de aici?
Pare speriată.
Are nevoie de odihnă.
Hai să mergem!
Bine.
A părut ireal la spital,
dar acolo chiar credeam că o să mor.
Așa că mi-am spus din nou
că n-o să mor.
Fiindcă m-am simțit
ofensată.
Ești bine?
Cred că ți-ai luxat-o.
Iar exagerez?
Da, dacă asta ar fi fost orice altă zi.
Dar, fiindcă m-am rănit,
consider că e justificat.
Nu-i așa?
N-ar trebui să fie ușor să facem focul?
Dar ăsta e lemn de stejar.
- Deci e imposibil? - Nu.
Dar cei ca mine preferă lemnul de prun.
Carnea afumată cu lemn de prun este mai gustoasă.
Bine. Continuă, atunci!
Doamne, ce nostalgie îmi trezește!
Îmi amintește de Africa.
La vârsta de 20 de ani aveam parte numai de sălbăticie și de barbarie.
Așa cum n-ai ieșit
toată săptămâna din hotel din cauza țânțarilor?
Era suficientă sălbăticie doar uitându-mă pe fereastră.
Ce?
- Face doar fum. - Da.
Cred că-s lemnele ude.
Nici cei mai experimentați cercetași n-au ce să le facă.
Hyun-woo n-a fost niciodată așa pretențios.
E de la țară.
Nu poți să mă compari cu el,
care a jucat fotbal cu o vezică de porc.
El are experiență.
Doamne, ce scuze ai!
Apropo, el unde e?
Oprește-te! Spune-i lui să-l facă!
Nu, mă descurc.
Soo-cheol, ajunge! Poți să te oprești.
Măi să fie!
De mușețel?
Da.
Poți să mai faci două? Pentru mine și președinte.
Desigur.
De ce tata s-a întors devreme de la vânătoare?
Păi…
M-a contactat marele șaman.
De ce?
M-a întrebat din senin dacă președintele e la vânătoare.
- De unde știa? - De aia e celebră.
A zis că președintele va fi în pericol dacă vânează azi.
De asta s-a întors imediat?
Da, dar e o veste bună pentru Hae-in.
Trebuie să-i fie discipolă.
Mamă!
Hae-in e rănită.
Poftim? Cum?
Am auzit că s-a întâlnit cu un mistreț.
Dar nu e rănită grav. Nu e grav!
Vai, e bine?
De unde ai știut?
Chiar ești cel mai bun.
Ce a zis?
Mulțumesc mult. O să te vizitez în curând.
Ce a zis?
Fosta ta soție i-a apărut în vis.
Era la vânătoare cu un cuțit în mână.
Voia să te ia cu ea.
Ai fi fost în mare pericol dacă te-ai fi dus la vânătoare.
Vezi?
A fost bine că m-ai ascultat.
Nu ignora superstițiile!
Vorbește cu șamanul înainte să iei decizii importante!
Bine.
Nu-l chemăm pe doctorul Kim?
Sunt bine. E doar luxată.
Hyun-woo ți-a salvat viața.
Credeam că nu poate să împuște nici o pasăre. Dar mistreț?
S-a prefăcut.
Probabil că are experiență.
Tocmai l-ai complimentat?
Îți trebuie multă experiență ca să răpui unul.
Mistreții au pielea groasă. Trebuie să știi unde tragi.
Dacă nu, devine și mai periculos.
Exact. Slavă Domnului că a avut noroc! Dacă rata?
Gândiți-vă!
Nu trebuia să fie atât de nesăbuit, fiind începător.
A fost în Marină, în Brigada Specială.
- Era renumit pentru ținta precisă. - Zău?
Da, zău.
Acum înțelegi cât de prost ai fost
când ai zis că-l înveți să tragă?
Un lucru e clar.
N-aș mai fi fost aici dacă ar fi ezitat.
Pramatie norocoasă!
- Poftim? - Se vede după brațele musculoase
că nu și-a petrecut toți anii doar învățând.
Cum ți-ai dat seama?
La închisoare,
mi-a înmânat acordul cu brațele alea musculoase
și a zis: „Vă rog să semnați!”
Și mi-a palpitat
inima.
- Mătușă! - Zău așa!
Uneori mă impresionezi, Hyun-woo.
Cum ai luat decizia atât de repede?
Nu m-am gândit.
A fost instinctiv.
Instinctul tău a știut că nu trebuie s-o lași să moară.
Trebuia s-o salvezi ca să-și modifice testamentul, nu-i așa?
Alo?
Unde e Hae-in?
A luat pastile și s-a culcat.
Cred că e foarte speriată.
Nu pot să cred!
De fapt, am analizat mai devreme traseul.
Am observat că gardul a fost tăiat.
Cred că mistrețul rănit a intrat prin acea gaură.
Acela trebuia să fie traseul președintelui Hong.
Unde bați?
Vrei să spui că cineva a ademenit mistrețul ca să-i facă lui rău?
Nu avem cum să aflăm.
O să verific camerele de supraveghere din apropiere.
O să le verific personal.
Vreți să faceți asta?
Bine, o să le pregătesc.
Îmi pare rău
că s-a întâmplat asta în timpul vizitei tale, dle Yoon.
Nu vă faceți griji, dle!
Dle Yoon, să guști supa!
Eu am prins fazanul.
Nu mai minți, tată!
E de la ferma de alături.
Bine. Haideți să mâncăm!
Mâncați!
Mulțumesc.
De ce ați condimentat campanula?
Hyun-woo o preferă la grătar.
Nu, îmi place și așa.
Serios?
Da.
Mănâncă!
Da, dle.
Dle Yoon,
frunze de arbore de lac.
Sunt destul de rare.
Cele de la munte sunt gustoase și greu de găsit.
Am mâncat când eram mai mic.
„Mai mic”?
Nu ai crescut în SUA?
Nu, acolo am plecat la 13 ani. Până atunci, am stat în Coreea.
Familia ta a imigrat acolo sau doar ai fost la studii?
Am fost adoptat.
Părinții mei adoptivi au decedat înainte să termin facultatea,
așa că acum nu mai am familie.
Mie mi-au murit părinții când aveam 15 ani
și am realizat singur toate astea.
Nu știam trecutul familiei tale.
Nu ești ca tinerii din ziua de azi.
Așa e.
Sunt mândră de tine, de parcă aș fi mama ta.
Consideră-ne familia ta din Coreea!
Apreciez.
Mănâncă!
Vino încoace! Da, aici.
Mersi.
E un câine din rasa Pungsan?
Da, dle.
E foarte frumos.
Nu doar că e frumos,
dar mi-a salvat fiul acum mulți ani, când ne-a luat casa foc.
- Serios? - Da, dle.
Fiul meu era singur acasă.
Ar fi murit dacă nu l-ar fi trezit câinele
și nu l-ar fi târât afară.
E inteligent și loial.
E de vânzare?
Păi…
Regret, dle.
Face parte din familie.
- Vă dau o sută de milioane. - Poftim?
Dar nici nu are pedigree.
Nu contează.
Oferta o să tot scadă.
Nouăzeci de milioane.
- Optzeci. - Stați!
Dragule!
Îl vând.
Dar…
ne dați o sută de milioane?
Sigur.
Iubito,
îmi lipsește un singur lucru.
Prejudecata, nu?
La ce te referi?
E vorba despre dl Yoon.
Nu pare prea indiferent pentru cineva care a pătimit atâtea?
Sigur s-a străduit să treacă peste.
Nu te lua după aparențe!
Nu știi ce simte în adâncul sufletului.
Sigur ești din SUA?
Știi limba și zicalele noastre mai bine decât mine.
Ți-am spus deja.
Acasă, tata nu ne lăsa să vorbim și să citim decât în coreeană.
Ce om înțelept!
Nu toată lumea predă la universități de top.
Vrei?
Așa e. Și berea ți se pare prea amară.
Mă simt prost că nu pot să fiu tovarășa ta de băutură.
Cum adică? Nu te simți prost!
Mă duc la baie.
Ce limbariță are!
Camera ta e ultima de la etajul doi.
Da, știu.
Noapte bună!
Ar trebui să urci.
O să urc.
Noapte bună!
Soo-cheol…
Data trecută m-ai întrebat
cum să dai bine în fața Comisiei pentru Comerț Echitabil
când ai fost chemat.
Așa e.
Ce zici?
Vrei niște sfaturi elaborate?
Acum?
În baza cunoștințelor de la Facultatea de Drept a Universității din Seul
și a anilor în care am muncit la Departamentul Juridic,
ți-aș putea oferi o explicație cuprinzătoare, dar totuși simplă.
În seara asta sunt liber până târziu.
Eu, nu. Mă așteaptă soția.
Serios? Ce păcat!
Adică e păcat pentru tine.
E o ocazie incredibilă.
Ți-e frică?
Să ce?
Să dormi cu Hae-in.
Soo-cheol!
E ridicol.
Suntem căsătoriți.
De ce mi-ar fi frică să dorm cu soția mea?
Așa e.
Unde te duci? Camera ta e acolo.
Știu.
Mergi în față!
Chiar îmi pare rău
pentru el.
- Unde e alcoolul? - Cum adică?
L-ai băut pe tot.
Da?
Deja te-ai îmbătat?
Ce drăguț!
- Hai la culcare! - Bine.
L-am băut pe tot.
Ce ți-a luat atât?
Nu dormeai?
M-am trezit.
Te-am întrebat ceva.
Așa e.
Soo-cheol mi-a pus niște întrebări, am stat la discuții.
Poftim?
Dementul ăla!
Te-a agasat la ora asta?
Iubito… Hae-in.
Te rog să nu te mai aprinzi așa.
Vrei să mă întorc
și să-l avertizez?
Nu e nevoie.
Nu? Așa m-am gândit și eu.
- Dă-mi cămașa jos! - Poftim?
Cred că mi-am scrântit degetele. Mă doare când mă deschei.
Mă ajuți tu?
- Eu? - Da.
- Să te deschei? - Da, aici, la spate.
Aici.
E suficient.
Cu restul mă descurc eu.
Bine.
De ce nu te dezbraci?
Chiar trebuie?
Nu faci duș?
Chiar trebuie?
Să nu mai ies?
Ce-i cu tine?
Nu-l mai ridica în slăvi! Nu era chiar atât de chipeș.
Ești bine?
Nu. Oprește-te!
Nu mai relua amintirea cu încetinitorul!
Nu mai face asta!
Încetează!
N-am găsit
niciun halat.
Bine.
Am înțeles.
Ce chestie!
Are impresia
că e sexy?
Ce naiba s-a întâmplat cu corpul lui?
Incredibil!
Ce e? Ce vrei?
Păi…
E multă apă pe podea.
Știu că nu-ți place. Voiam s-o șterg.
Nu-i nimic.
Usucă-ți părul!
Nu-mi spune…
că nu ți-ai uscat părul
fiindcă te-ai uitat în oglindă
și ți s-a părut că arăți ca Timothée Chalamet
sau ca Leonardo DiCaprio când era tânăr!
Ce vrei să spui?
Dacă nu de asta,
atunci, du-te să te usuci!
Așa o să fac.
Incredibil!
Încerca să mă seducă?
Sunt prea stimulată
pentru ora asta.
Dormi?
Încă nu.
E patul mic.
E de 160 cm?
De 180 cm.
Am înțeles.
Pare prea mic
să fie de 180 cm.
Era o vreme
când dormeam împreună
pe un pat de o persoană.
Când?
Nu-ți amintești
prima mea vizită la Yongdu-ri?
DIPLOMĂ DE MERIT
Rămâi aici peste noapte!
E prea târziu.
E ora 21:00.
E destul de târziu.
- E periculos să conduci noaptea. - Așa e.
Da.
Poți să dormi aici.
Eu o să fiu în camera aia.
O să fiu chiar aici,
dacă ai nevoie de mine.
Noapte bună!
Luna e foarte frumoasă.
Am putea s-o privim împreună.
Poți să vii aici…
dacă vrei.
- Apropo… - Da?
Cum am putut să dormim
în patul ăla?
Îmbrățișați.
Da.
Ne-am îmbrățișat?
Dacă tot e patul mic, vrei să ne îmbrățișăm?
Nu mă deranjează.
Nu e prea mic.
Am destul spațiu.
- Serios? - Da.
Atunci…
vrei să ne îmbrățișăm
și fără motiv?
Glumeam, doar.
Nu te teme!
Ce faceți aici?
Doamne!
Îmi pare rău.
Aseară nu am gândit limpede.
Vreau să vi-i înapoiez.
Vă rog să ne ajutați. N-am putut dormi azi-noapte.
Deja i-am făcut câinele cadou, deci nu pot să fac asta.
Îmi pare rău.
De când ne-a salvat fiul, face parte din familie.
Nu știu la ce mă gândeam când l-am vândut.
Bine, o să-i iau.
- Mulțumim. - Mulțumim.
Mulțumim mult, dle.
Doamne!
Ce faceți?
Ați regretat că l-ați vândut.
Așa că hai să-l împușcăm!
E mai bine așa?
Ce faci?
Doamne, iar era să te împușc.
Te-am întrebat ceva.
Glumeam, doar.
Asta ți se pare o glumă?
Tu ce crezi că a fost?
I-ați înapoiat banii?
I-ai primit?
Sunt martorul dv.
Tranzacția s-a încheiat.
Puteți să plecați.
Mulțumim mult.
Mulțumim. Hai să mergem!
- Repede! - Apropo,
de ce să nu-l omor?
L-ai auzit.
Îl iubește.
Câinele face parte din familie.
Am înțeles.
În cazul ăsta, e în regulă să omor câini vagabonzi?
Asta e intrarea în pădure.
N-a intrat nimeni în afară de familia noastră.
Înseamnă că a făcut-o cineva dintre noi?
Stai așa!
Oprește aici!
Cine e?
Îi văd doar spatele.
E fratele tău.
Nu se poate!
Dragule!
Nu știm sigur.
Beom-seok n-ar face asta.
Află dacă încă e în Coreea!
Bine, dle.
Faceți-vă bagajele!
- Deja? - Ziua e compromisă.
Plecăm acasă.
- Dragă, îl mai știi pe acel băiețel? - Poftim?
S-a întâmplat acum mai bine de 20 de ani.
Incidentul în care ciobănescul german
a fost omorât de un băiețel.
Da. S-a întâmplat la Orfelinatul Speranța Eternă.
Era deștept și primise bursă de la Concernul Queens.
Îi mai dădeam de mâncare când trecea pe aici.
Da, el.
Mai știi ce le-a spus polițiștilor?
Tu ești aici, nu?
De ce ai omorî câinele drag al cuiva?
N-o să trec cu vederea.
Știi cât a costat?
Îmi pare rău.
Cere-ți scuze numaidecât!
Cu ce e diferit un câine îndrăgit?
Deci ar fi în regulă să omor
un câine normal?
Ce-i în neregulă cu puștiul ăla?
Doamne, ce spune?
Da, ai dreptate!
Asta a întrebat.
A fost sinistru să aud un băiețel spunând asta.
- Nu semăna cu el? - Cine?
Eu sunt. Ai ajuns acasă cu bine?
Am aranjat să te vezi cu dl Hermann.
Vorbești serios?
Mulțumesc.
Bine, ne vedem atunci.
N-o să fii dezamăgit.
TOATE E-MAILURILE
UTOC - LABORATOR DE CERCETARE TUMORI CEREBRALE
CONCLUZIA MEDICILOR NOȘTRI: NU VĂ PUTEM TRATA
MĂ TEM CĂ NU VĂ PUTEM VINDECA…
NE CEREM SCUZE…
CU PĂRERE DE RĂU…
Urmează
să mor?
Când Hercyna e atât de aproape?
Așa de aproape de Clubul Un Bilion?
Nu se poate.
Atâtea ediții limitate pe care nu le-am purtat!
Am cumpărat atâtea insule, și nu le-am vizitat!
Și acum o să mor?
Nu, ar fi o mare risipă.
Le-am luat de la artiști nonagenari,
fiindcă le crește valoarea post-mortem.
Cum să mor înaintea lor?
Ce risipă!
Tu ai fi cea mai mare risipă.
Atunci, să semnăm contractul cu acest magazin!
Bună treabă, echipă!
- Secretară Na! - Da, dnă?
Mai există femei ale căror inimi încă tresaltă când își văd soții
după mai bine de trei ani de căsnicie?
De ce le-ar tresălta inima?
- Fiindcă au aritmie? - Nu, nu de asta.
Poate…
pentru că…
sunt chipeși?
- Soții lor? - Da.
Poate sunt bolnave.
Știți o asemenea femeie?
Da, știu.
Sunt unele zile în care îl privește în ochi
și vrea să-l îmbrățișeze.
De ce?
Fiindcă îl compătimește.
Îi pare rău
că un suflet atât de blând trebuie să suporte greutățile acestei lumi.
- Nu se poate! - În alte zile
observă că umerii lui
sunt foarte lați.
Își dorește să o cuprindă în brațele sale.
Și îl vede ca pe o bombă sexy cu două picioare.
Se întreabă dacă se cuvine să-l lase pe acest bărbat feroce
să umble liber prin lumea asta.
Spuneți-i, vă rog, să meargă la medic! E bolnavă.
- Crezi? - Vă spun sigur.
Trebuie neapărat să-și facă o tomografie.
Are ceva la cap.
Secretară Na,
ești bună.
- Recent, m-am simțit foarte ciudat. - Cum așa?
Încep să am compasiune
față de ceilalți.
- Și asta e ciudat? - Eu nu eram așa.
Mereu am fost insensibilă.
Așa că e ciudat.
Ești gălăgioasă.
Nu mai plânge când îmi sacrific mâna pentru tine!
Și nu pot să nu empatizez
cu ceilalți.
Ce a fost asta?
Avocații nu au voie aici.
Îmi cer scuze. Îl cunoaște pe soțul meu.
Deci îi faci o favoare?
Copilul lor e la incubator.
M-am simțit prost și…
Nu se va repeta.
- Îmi cer iertare. - Copilul cât trebuie…
Poftim?
…să stea acolo?
- Vreo trei… - Lasă! O săptămână? Două?
Îi permit să vină până atunci.
Îi permiteți?
Dar să nu cumva să-l văd după ce își externează copilul!
Nicio asigurare nu acoperă asta.
Voiam să folosesc economiile pentru operație,
dar nu mă înțeleg cu mama.
Zice că sunt banii mei de nuntă.
Banii-s mereu problema.
Îmi pare rău.
Incredibil!
Mama ei nu e singura bolnavă.
Mama ei se poate trata, deci de ce plânge…
De ce sunt atâția oameni bolnavi?
Ce enervant!
Eu nu eram așa.
Nu mi-a păsat niciodată
de suferința altora, deci de ce sunt așa?
Soțul meu mă tulbură.
Cred că nu îmi funcționează bine creierul.
Astea sunt simptomele bolii?
Nu neapărat.
Mulți bolnavi în stadiul terminal trec prin astfel de schimbări.
Înțeleg lucruri pe care nu le-ar fi înțeles
dacă nu erau pe moarte.
„Te schimbi pentru că mori.”
„O să mori în curând.”
Cred că asta insinuați,
dar vă înșelați.
Am fost în pragul morții de multe ori,
și norocul meu miraculos
m-a salvat de fiecare dată.
Dacă nu sunteți capabil să mă salvați,
atunci, priviți!
Mă va salva
un alt miracol.
Salut, Hyun-woo!
A trecut ceva timp.
Da, am fost la terenul de vânătoare. Și ce?
De ce?
Ca să-l văd pe tata. Merge acolo în perioada asta.
Dar ai plecat fără să vă vedeți.
Cumva
mă suspectezi?
Gardul a fost tăiat și s-a găsit momeală în apropiere.
Apoi, mistrețul care fusese împușcat a atacat-o pe Hae-in.
- Cineva a… - Așa, și?
Fiica mea era să moară.
Spune-mi adevărul!
E ultimul avertisment.
Ești supărat din cauza lui Hae-in.
De ce nu te-ai supărat când am fost acuzat pe nedrept?
Bine, luați loc!
M-am dus acolo pentru că știam că e ziua de vânătoare a familiei.
Dar, când am ajuns, marea Moh Seul-hee mi-a zis
că doarme și nu m-a lăsat să-l văd.
Am implorat-o degeaba.
Așa că m-am întors. Atâta tot.
Bine.
Beom-jun!
Ajută-mă să-l văd, te rog.
Vreau să ne împăcăm înainte să fie prea târziu.
Uneori
e mai bine să renunți.
Hyun-woo…
Am o familie ciudată, nu?
Poftim? Nici pe departe, dle.
Am intentat șapte procese unul împotriva altuia.
Cred că ai mers ca pe coji de ouă în timp ce te-ai ocupat
de problemele noastre triviale.
Ne-ai ajutat mult.
Bună!
Președintele doarme deja.
Deja?
Vrei să-l trezesc?
E în regulă.
Am vrut doar să-l salut.
La revedere!
Dnă Moh,
Beom-seok a venit pe terenul de vânătoare
ca să-l vadă pe tata?
Nu.
Asta a spus?
Ascultă,
nu-mi place să spun asta,
dar ai grijă cu el!
Poartă ranchiună de când a fost dat afară.
Cei care n-au nimic de pierdut sunt cei mai periculoși.
Ce fel de om e dl Yoon Eun-sung? Știi?
Dl Yoon?
Știu cum e ca om de afaceri, dar nu îl cunosc ca om.
Știi că cei ca noi nu ar trebui să se încreadă ușor în alții.
Dacă nu-i va reuși nici această afacere,
tata îl va abandona pe Soo-cheol.
Nu-ți face griji!
O să mă interesez discret.
Pe mine mă căutai?
Vai, ce m-ai speriat!
Îmi investighează trecutul?
E precaută.
E doar speriată,
dar acesta este doar începutul.
Oamenii ca ea se încred ușor după ce lasă garda jos.
Într-un fel, a lăsat-o deja.
Apropo, întrevezi vreo speranță cu Hae-in?
Banii contează pentru mine, evident,
dar mi-ar plăcea și să-i văd despărțindu-se.
De ce?
Putem spune că am fost pioniera pețitului din această țară.
Dar n-am reușit s-o căsătoresc pe fiica patronilor Queens.
E umilitor.
O să-i despart cu orice preț
și o să-mi redobândesc onoarea.
În acest caz, să nu repeți ce ai făcut!
- O să-mi stai în cale. - Asta…
Asta mi s-a spus să fac.
Dar s-a băgat Hyun-woo, a ucis mistrețul
și a salvat-o.
Nu m-am așteptat la asta.
Hyun-woo, ai evoluat.
De la Dl Cenușăreasa însurat cu o moștenitoare bogată,
ai devenit eroul care i-a salvat viața!
Acum mă tratează altfel.
A fost prima dată când am mâncat pulpă de fazan.
În mod normal, mi se dădeau gâtul sau bucățile slabe.
Dar socrul meu mi-a dat pulpa.
E prea devreme să te complaci.
Ține-o tot așa!
Cum?
„Pur și simplu îmi făceam datoria.”
Nu rata această oportunitate spunând asemenea prostii!
„Da, și mie mi-a fost frică. Puteam să mor, dar am riscat pentru Hae-in.”
Trebuie să-ți asumi meritele.
- Trebuie? - Da, trebuie.
E ca și cum ți-ai aduna cupoanele de la cafenea.
Trebuie să aduni zece cupoane
ca să înțeleagă că ești client fidel și să te răsplătească.
Nu am nevoie
de răsplată.
Vreau doar să fiu liber și teafăr.
Ce idiot!
Dacă vrei să fii fățarnic,
- …ia-ți adio! - „Adio”?
„Adio, costumele mele italiene!”
„Adio, pantofii mei de firmă!”
„Adio, mașina mea străină!”
„Adio, ceasul meu de firmă de la mână!”
„Adio, averea lui Hae-in!”
Acum Dl Cenușăreasa se va întoarce la livada lui din sud.
Dar problema este că familia nu-l va primi cu brațele deschise.
Îmi pare rău, dle antrenor.
Fiul meu nu e interesat de box. Vrea să facă taekwando.
E în regulă. Așa sunt copiii.
La revedere!
Să mergem!
Jae-hyeon, ce îți place la taekwando?
Au centuri.
Centuri? Pentru brâu?
De asta?
De asta vrea să învețe.
Jae-hyeon, și noi avem centuri.
Ia uite!
E centura campionilor.
Dle antrenor, e în regulă.
- Ia uite! - Doamne!
Uite!
Cum ți se pare? Nu e mai frumoasă decât acele centuri?
În plus, ei sparg chestii.
Sparg?
Și noi spargem chestii.
Doar că nu am avut timp. Vrei să îți arăt?
Nu e nevoie să-i arătați.
Stați puțin!
Stați o secundă!
Unde e placa?
Uite-o!
Bine. Uite!
Fii atent!
Așa se face.
De data asta, o s-o sparg.
Fii atent!
Doamne!
Vezi? Am spart-o, nu?
- Nu-i mișto și boxul? - Dar…
Ce e? Acum ce mai e?
Vreau să fac taekwando fiindcă asta face Ji-seong.
Ji-seong e prietenul lui cel mai bun.
Am înțeles.
Doamnă,
spun asta pentru că îmi pasă de Jae-hyeon.
Nu credeți că ar trebui să aibă mai mulți prieteni?
Poftim?
- Îl știi pe Baek Ho-yeol? - Da.
E fiul meu. E la fel ca tine.
Și lui îi plac jocurile.
Nu ar fi minunat dacă ai veni la box
și te-ai juca cu el după ore?
Ho-yeol are cele mai mici note.
Hei!
Dle antrenor,
sângerați.
Vai de mine!
De ce…
Nu vă faceți griji pentru mine!
Cred că m-am zgâriat cu placa.
La revedere!
Plecați?
- Să mergem! - Drum bun, doamnă!
La revedere!
Bine.
Jae-hyeon, ne mai vedem!
Pa!
La revedere, dnă!
- Sângerezi! - E doar o zgârietură.
M-am zgâriat cu placa.
De ce ești atât de nervos?
Nu prea am dormit în ultimul timp, așa că azi am închis salonul.
În curând o să închid și eu sala
și o să-mi caut slujbă după ce divorțează Hyun-woo.
Nu mai pomeni de divorț!
Ar trebui să accept realitatea și să mă pregătesc.
- Mergem la Seul? - De ce?
Am sunat-o pe Hae-in, dar n-a răspuns.
Hai să ne întâlnim cu ea și s-o convingem să nu divorțeze!
- Pregătește-te! - Ce?
Să mergem!
Ai fost împotriva acestui plan, dar cred că te-ai implicat pe parcurs.
Ei bine…
Mereu îmi dau silința când îmi pun ceva în cap.
Așa e.
Ești mereu foarte dedicat.
Dar avem o problemă.
Dacă o prostești cât de cât, o să fie bine.
Dar, dacă faci o treabă extraordinară,
o să fie furibundă dacă află.
- Probabil, nu? - Da.
Deci nu trebuie să fii prins. Ai înțeles?
Nu o să fiu prins
dacă noi doi
păstrăm secretul.
Da.
N-ar trebui să-i spunem lui Hyun-woo că ne vedem cu Hae-in?
Idiotule!
Crezi c-o să fie de acord? N-avem nimic de pierdut.
Trebuie să-i împiedicăm cu orice chip.
Calc-o!
SALA DE BOX QUEEN'S RECRUTĂM ELEVI
SALA DE BOX QUEEN'S
Ce le spunem?
Nu trebuie să ne prezentăm.
Nu te uiți la seriale?
Biroul secretarului manageriază familiile importante.
O să fie uimiți când ne vor vedea și o să spună:
„Dnă Hong, a venit cumnata dv.”
Apoi o să ne lase să intrăm.
Vă trebuie programare.
Cred că ești nouă aici.
Uită-te aici!
Asta sunt eu.
Și el e tipul cu părul buclat.
Bine? Ăștia suntem noi. Vezi?
Lăsați-vă numele și numărul și o să-i transmit.
Uite!
Suntem din familie. Facem parte din familia regală.
Ne trebuie programare ca să ne vedem familia?
Doamne!
Vă rog să faceți programare și să reveniți…
Hae-in!
A trecut ceva timp. Sunt Hyeon-tae,
fratele lui Hyun-woo.
Știu.
Mă întrebam dacă ești tu, și nu m-am înșelat.
Trebuie să vorbim. Nici Hyun-woo nu știe că suntem aici.
Păi…
Mergem în birou?
Bine.
- Pe aici. - Bine.
Ești surprinsă?
Dar, vezi tu, n-o să te pedepsim fiindcă nu ne-ai recunoscut.
Nu-ți face griji!
Nu facem asemenea abuz de putere.
Cred că ești ocupată.
Scuze că am venit neanunțați.
Am sunat de câteva ori, dar n-am dat de tine.
Nu răspund la numere necunoscute.
Înseamnă că nu mi-ai salvat numărul.
Ce vă aduce aici?
Vezi tu…
De unde să încep?
Tata a împlinit 60 de ani de curând.
Probabil ați venit fiindcă v-ați supărat că nu m-am prezentat.
Doamne, nici vorbă!
Nu?
Sigur că nu, pentru că nu ne-am supărat deloc.
Nu știu ce părere ai tu,
dar Hyun-woo…
- Da? - E dificil, nu-i așa?
- Poftim? - Doamne, înțeleg.
Ce înțelegi?
Cel care e fix opusul tău nu e pe partea cealaltă a globului.
E cel cu care ești căsătorită, cu care dormi și cu care mănânci la masă.
Aceștia sunt oamenii care te înțeleg cel mai puțin.
Da.
Eu și soțul meu ne certăm mereu pe termostat.
El pornește aerul condiționat vara, iar eu mor de frig.
Ne-am și înjurat din cauza asta.
Când ne-am căsătorit, era topit după mine,
și tot n-a putut să oprească aerul.
Noi nu ne certăm din astfel de motive.
Serios?
Super, atunci.
Aveți o relație bună.
Dormim în camere separate, fiecare cu aerul lui.
E de înțeles, dacă aveți multe dormitoare.
Oricum, asta îi spun și lui mereu.
„Te-ai căsătorit, nu mai ești de-al nostru.
Consideră că faci parte din Queens și rămâi acolo și după ce mori!
Să nu îndrăznești să te întorci sau să ne mai calci pragul!”
Apropo de…
Div…
Îmi cer iertare, dar o să întârziați
la întâlnirea cu dl Hermann.
Mă scuzați, dar trebuie să plec.
Merg la o cină importantă azi.
Bine, ar trebui să te duci.
O să-ți trimit restul conversației prin mesaje,
deci salvează-mi numărul!
- O să vă vizitez în curând. - Serios? O să faci asta?
Recunosc că am fost cam distanți după ce s-a căsătorit Hyun-woo.
La urma urmei, ne-ați cumpărat o clădire.
O clădire?
Da, aceea din orașul nostru.
Am cumpărat o clădire acolo?
Da. Mi-ai spus să iau una când te-ai căsătorit.
Am înțeles.
O folosiți?
Da.
Dar nu-ți face griji!
Mă ocup de curățenie și de reparații.
Eu fac tot acolo.
Să nu-ți faci griji pentru clădire, am totul sub control.
Apropo, de ce au venit cumnații tăi?
Nu sunt sigură.
A zis că n-am venit la ziua tatălui ei.
Deci a venit să se ia de tine?
A spus că nu.
Atunci?
A asemănat căsnicia cu pornitul aerului condiționat vara.
Poftim? Cum adică?
Bătălia eternă pe termostat.
Am înțeles.
Are sens.
Bună!
- Unde e dl Hermann? - A, da.
S-a dus să-și vadă fetița, fiindcă a făcut primii pași.
N-a venit la întâlnire fiindcă fetița lui a făcut primii pași?
E un familist convins.
De-aia a divorțat de patru ori și a făcut copil la 60 de ani.
Ce enervant!
Am adus și planul etajului, fiindcă voia să-l vadă.
E chiar mai bine așa.
El deja are întipărită o imagine în minte.
Faptul că știi asta dinainte îți dă un avantaj.
Ce vrea?
Ce faceți? V-ați întors?
Credeam că v-ați dus acasă.
Mai am dosare de parcurs.
- Poți să pleci înainte. - Da, dle.
Apropo, secretara Na mi-a spus mai devreme
că dna Hong are programată o cină.
Am înțeles.
A spus că dna Hong se întâlnește cu dl Yoon Eun-sung
și poate ajunge târziu acasă.
Deci cred că e mai bine să mergeți acasă, în loc să stați aici.
Cu cine se întâlnește?
Hercyna vrea două etaje.
- Două etaje? - Da.
O să fie nevoie de niște scări aici.
Cum să facem asta?
Asta nu e o renovare simplă.
Trebuie modificată structura, trebuie aprobări.
Exact. O să propună asta și o să-l aleagă pe cine se conformează primul.
E strigător la cer!
E ridicol, dar…
Numai eu știu asta?
- Da. - Bun.
Dle, ați auzit că frații dv. au vizitat-o pe dna Hong astăzi?
- Cine? - Sora și fratele dv.
Tocmai mi-a spus secretara Na.
Nu știați?
Mănâncă, să nu se înmoaie.
Stai așa! „Știu că e dificil. Punct, punct, punct.
Dar nu poți să divorțezi.
Poți să te mai gândești, de dragul meu?”
De ce ar face asta? Abia dacă te cunoaște.
Mănâncă-ți supa!
De ce i-ai spus că te ocupi de curățenie?
Am fost șocat.
Cum să nu știe despre propria clădire?
Asta e ca atunci când am uitat
acei 10.000 de woni
în geaca de iarnă?
Asta înseamnă pentru ei
- …să deții o clădire? - Nu mai vorbi!
„Orice motiv ai avea ca să divorțezi,
cred că e din vina lui Hyun-woo.
Deci poți să treci cu vederea de data asta
și să nu divorțezi de el? Emoji care plânge.”
Îl trimit.
E Hyun-woo!
BAEK HYUN-WOO
- Ce fac? - Răspunde!
Ce e? Da, m-am întâlnit cu ea.
De ce crezi? Să-i spun să nu divorțeze de tine.
Dar era prea ocupată,
și i-am trimis mesaj.
- Ce? - Ce?
Nu divorțează.
- S-au împăcat? - V-ați împăcat?
Nu, doar că ea nu știe că el vrea
- …să divorțeze. - Ce?
Încă nu i-a spus.
Ce fac?
HONG HAE-IN
BAEK HYUN-WOO
OPREȘTE
Ești bine?
Da.
Hai să mergem!
Ce fel de om
e soțul tău?
De unde și până unde?
Mereu ai fost rece și suspicioasă.
Așa că eram curios cu ce fel de om
te-ai căsătorit.
Păi, să vedem…
Am impresia că speri să-l vorbesc de rău.
Dar te înșeli. E un om bun.
Ai văzut cum a intervenit și m-a salvat din situația aia periculoasă.
Te înșeli.
Am văzut cum a ezitat.
A ezitat
să te salveze.
Hae-in!
HONG HAE-IN
Abonatul apelat are telefonul închis…
Asta e diferența dintre voi doi.
În acel moment tu erai atent la el,
și el era atent la mine.
Tu chiar crezi că te iubește.
Da, cred.
Nu știu ce înseamnă iubirea pentru tine.
Dar pentru mine nu înseamnă zâmbete și șoapte dulci și fără rost.
Iubire înseamnă
să suferi împreună.
Să alegi să rămâi, nu să fugi.
Chiar dacă au datorii
sau chiar ceva mai mult,
cei doi rămân împreună.
Asta e iubirea.
Și el face întocmai asta.
Cam lung.
Poftim?
Oamenii divaghează când nu-s siguri.
Nu pari foarte încrezătoare.
Nu știam că ești aici.
Unde e Hae-in?
Păi…
Ce cauți aici?
Hae-in a băut cam mult.
A băut alcool?
Hae-in!
- Hae-in! - Las-o în pace! Doarme.
Doarme când e beată.
Hong Hae-in!
Doarme de când ne-am urcat în mașină, așa că mai las-o zece minute!
Sau vin eu cu ea mai târziu.
Poți aștepta înăuntru.
Cât alcool i-ai dat?
Poftim?
Uite ce e…
De obicei nu bea, dar rezistă la băutură.
Deci cât alcool i-ai dat,
de e atât de beată?
Am amestecat băuturile.
Nu pot să dorm, faci prea multă gălăgie.
Mersi. Drum bun!
Bine. Somn ușor!
- Ne vedem mâine-seară. - De ce ar…
Adică…
Am auzit că v-ați întâlnit azi cu dl Hermann.
Pentru ce vă mai întâlniți mâine?
Dl Hermann n-a venit astăzi.
Am fost doar noi doi.
Și am băut
singuri.
Bun. Să nu uiți să bei suc de portocale de dimineață!
Te scapă de mahmureală.
Cum zici tu. Bine.
Bine.
- Pa! - Seară bună!
Să ai grijă de ea, te rog!
- Dle Oh! - Da, dle?
Vă rog să-l duceți acasă în siguranță. Pare foarte beat.
Nu pare deloc în apele lui. Să-l conduceți până la ușă!
Da, dle.
Ce faci? Urcă-te în mașină!
De ce ai băut atât de mult?
Pentru că nu-mi stă în fire.
De acum o să încerc lucruri noi.
E atât de nedrept!
Am trăit altfel decât marea majoritate ca să duc o viață lungă și sănătoasă.
Uită-te la mine acum! Totul a fost în zadar.
O să spun tot ce am de spus,
o să fac tot ce vreau
și o să-i ucid pe cei care merită asta.
Ce-i cu ultima remarcă?
O să ucid
fiecare lepădătură care mă trădează
și mă înjunghie pe la spate.
Gândește-te!
Chiar dacă ajung să comit o crimă,
mă prezint în fața instanței doar de câteva ori înainte să mor,
în trei luni.
Ce tare! Ai putea fi avocatul meu.
Bine, dă-mi mie asta! Hai înăuntru!
Ce talent ai să spui asemenea lucruri înspăimântătoare!
Nu-ți fie teamă!
Știu că tu nu m-ai trăda niciodată.
Sigur că nu.
Nu mi-e teamă.
Apropo,
ai avut telefonul închis.
Unde e?
Nu e acolo?
A, da.
L-oi fi uitat în mașină.
În mașină?
Intră în casă! Îți aduc eu telefonul.
Dle Oh, ați plecat? Unde sunteți?
Ce? Uite-l!
Era în buzunar.
Ce? E închis.
Hae-in, așteaptă!
- Ce faci? - Nu sunt sigur.
Ce…
fac
eu acum?
Mă bucur
că ți-ai găsit
telefonul.
Putea să fie
o mare pacoste să-l găsim.
De ce nu am fost…
încrezătoare?
Poftim?
Ce ai spus?
Ți-am spus, nu?
De acum încolo,
o să încerc lucruri noi.
PALATUL SANSSOUCI, POTSDAM, GERMANIA CU TREI ANI ÎN URMĂ
Ai spus că locul ăsta e lipsit de griji?
În franceză, „sans souci” înseamnă „fără griji”.
E ridicol.
Cum poate exista un asemenea loc?
Știi Prințul fericit?
Prințul care a pus rândunica să-i ciugulească ochii?
Da.
Prințul locuia în acest palat.
Copil fiind, mi-am dat seama de un lucru
după ce am citit cartea.
„Întotdeauna vei suferi departe de casă.”
Și prințului probabil îi era dor de casă.
A plecat de acasă și n-a cunoscut decât suferință.
Și-a dat și safirele, și ochii.
Hae-in!
De aceea este „prințul fericit”.
Fii serios! Nu era fericit. Doar s-a schimbat înainte să moară.
Ar trebui să fim sinceri cu noi înșine,
să nu-ncercăm să fim altcineva doar fiindcă murim.
Aș vrea să construiesc
un centru de asistență pentru cancer.
Poftim?
Care să ofere asistență financiară familiilor bolnavilor?
De ce?
Pentru eficiență.
Cum adică?
Gândește-te cum ar fi să ai o rudă cu cancer.
Te-ai putea concentra la job?
- Probabil că nu. - Nu-i așa?
Și n-ai mai putea să-ți vinzi marfa.
Eu aș avea de pierdut.
Și ai plânge la toaletă pentru că ai nevoie de bani.
Cu machiajul întins, cu ochii umflați.
N-ar face decât să ne discrediteze centrul comercial.
Înțeleg.
Nu încerc
să-i ajut pe alții din pură bunăvoință.
E vorba despre eficiență și iau în considerare aspectul financiar.
REGINA LACRIMILOR
- Mergi la culcare? - Hai să vorbim.
Mi-era frică. De asta îmi bubuia inima.
Acum, că m-am vindecat,
mă trădezi?
Ai grijă!
Ce fel de nebun zbiară așa?
Nu ești acel Eun-sung pe care îl știam.
M-am străduit din greu ca să te aud zicând asta.
Nici nu-mi place Hae-in. De ce-aș fi gelos?
Am ceva să-ți spun.
Nu te-ngrijora. E o veste bună care o să te bucure.
Subtitrarea: Valeriu Cosa