KRÁLOVNA SLZ
4. DÍL
Pane Ohu, už jste odjel?
Hele, tady je.
Měla jsem ho v kapse.
Cože?
He-in, počkej.
Počkej.
Co děláš?
Já nevím.
Co to…
vyvádím?
Jsem rád,
žes ten mobil našla.
Nemuselo to být jen tak, najít ho.
Proč jsem si…
nebyla jistá?
Cože?
Cos to říkala?
Jo.
Jak jsem říkala.
Odteď začnu
zkoušet nové věci.
Dobrou noc.
Jo. Dobrou.
Jdeš do postele?
No,
ještě nevím.
Za chvíli se dobije.
Co to bylo?
Mohl mi prostě říct,
že chce jít dál.
Co to s ním je?
He-ininy narozeniny?
Den otevření obchodního domu.
Moje narozeniny?
Že by naše výročí svatby? To ne.
Bilionový klub?
ZNOVU ZA 30 SEK.
Zatraceně.
Snad to není…
Je to 3110?
9 NOVÝCH ZPRÁV
SMAZAT
8 NOVÝCH ZPRÁV
Tak jo.
Panebože.
Tys mě ale vyděsil.
Co…
tady děláš?
No…
Nemohl jsem spát.
Nemohl jsi
spát,
tak jsi přišel ke mně?
To znamená…
Kvůli mně?
Nemůžeš spát kvůli mně?
Ne, to ne.
Tak to není. Jen…
jsem nemohl spát.
Nemělo to žádný důvod.
Tak jsem se přišel podívat, jestli to máš stejně.
A
jestli si nechceš popovídat.
Ale jsi unavená, viď?
Trochu ano,
ale to nevadí. Popovídáme si.
A kde?
Sedneme si sem?
Jsi utahaná.
Myslel jsem
jen na sebe.
Pila jsi a je dost pozdě.
To ano, ale…
Jsi přece utahaná.
Asi jsem trochu vystřízlivěla. Sedneme si.
Ne. Nesedej si.
Bylo to neuvážené.
Promiň.
Máš toho zítra hodně, měla by sis odpočinout.
Dobře se vyspi.
Jdi si lehnout.
Tolik mu…
na mně záleží.
To bylo o fous.
To není možné.
Je to 3110?
Blahopřeji. Jste čtyři týdny těhotná.
To…
Čtyři týdny…
Kdy se to dítě narodí?
Termín je 31. října.
Aha. 31. října.
To je dobré datum.
31. října.
Na interiér použijte jen prvotřídní ekologické materiály.
Prý je to do dětského pokojíčku nutnost.
Měla bych…
Jak jsi tam mohla jet?
Od svatby jsme ji pořádně neviděli,
- a najednou ten rozvod… - Chtěl jsem jí v tom zabránit, mami.
Tys tam byl s ní?
A co vlastně říkala?
Neměla o tom ponětí.
- Jo. - Rozvod je jen Hjun-wuův nápad.
Nepovídej!
A říkala, že za námi brzy zajede.
- A tati. - Jo?
Konečně ji mám v chatu!
Ale co Hjun-wu?
Prý se rozvádět nebude.
Mají se dobře. Neboj.
- To se mi ulevilo. - Ne, nemají!
On přemýšlí o rozvodu, a jeho žena o tom nemá ponětí.
Myslíš, že se mají dobře?
Ani jeden z nich neví, co ten druhý cítí.
Pozvi mě tam taky.
Nebudu se moc projevovat ani posílat fotky.
Nyní vyfotíme rodinné příslušníky a příbuzné.
Kim.
Ano?
Vím,
nejste nadšená, že se Hjun-wu stal vaším zetěm.
Nevím, jestli to mám zmiňovat,
ale když nám Hjun-wu oznámil, že někoho má,
řekl, že tu dívku možná brzy vyhodí a bude bez práce,
takže ji asi po svatbě bude muset živit.
Řekli jsme mu, že by si mohl najít vhodnější partii
a že je moc chudá.
I my jsme jako rodina byli vypočítaví.
Neumím si představit, co potom vy.
Když jste tak odlišní než my. Určitě jste byli naštvaní a zklamaní.
Ale jsme přece lidé.
Chci říct,
že vám rozumím.
Aha. To jsem ráda.
Vím,
synovi toho asi dost chybí.
Ale doufám, že u vás bude v dobrých rukou.
Chybí? Zjevně ho vůbec neznáte.
Podařilo se mu vzít si mou dceru.
Je fakt něco.
Prosím?
To je kompliment. Jako právníkovi by mu měly
jít počty, měl by být praktický a schopný vzít si, co chce.
- Proč… - Jen říkám, že je chytrý,
že si nedal ujít příležitost.
Jak to myslíte, jakou příležitost?
Víte, jak to myslím.
No.
Ať už to myslíte jakkoli,
je to svazek našich dětí.
To vím.
Právě. Myslím to tak, že by bylo hezké,
kdybychom jim jako rodiče pomohli
žít šťastně. To je vše.
Je to jejich svatba,
je na nich zajistit si šťastný život.
Proč bychom jim měli pomáhat?
Myslí si, že mi může radit?
Ať se rozvedou nebo ne,
dělám si velké starosti.
Hlavně ať se vám žije dobře.
Kšá!
Nezapomeň si ráno dát pomerančový džus.
Tvůj lék na kocovinu.
Není moc studený?
Nemám ti udělat čaj?
Něco teplého by ti udělalo líp.
V pohodě.
Počkej.
Starej se o sebe trochu. Nejsi dítě.
Proboha.
Proč se mi rozbušilo srdce?
Určitě proto, že jsem se lekl. To bude tím.
Proto mi bušilo jako o závod.
Co ty na to? Tohle si dnes vezmu na tu schůzku.
Aha.
Je to vintage sako Hercyna z '82.
- Vážně? - Na světě jsou jenom dva kousky.
Jedno má žena ředitele Hermanna
a to druhé je tohle.
Nelíbí se ti?
To neříkám.
No…
Vypadá dobře.
Proč jí to tak sluší?
Proč?
Proč, sakra?
Co děláš?
Jdeme.
Líbí se mi tvůj oblek.
Oblek?
Ano. Vypadáš dobře.
Musíte mít dobrou náladu.
Ne, nijak zvlášť.
Ale broukal jste si.
- Vážně? - Ano.
- Kdy? - Teď.
Vzalo tě to?
Že ti složila kompliment? Proto sis pobrukoval?
Bože, zešílel jsem?
Asi proto, že mi tak dlouho nelichotila, nebo…
Hele jak se mračí. Něco ji štve.
Za chvíli vybuchne.
Pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Proč nevypadá kancelář osobního nákupčího jako galerie?
- To ne. - Tenhle umělec ani barvy
neladí s interiérem.
Když se takhle zle dívá a křičí, vypadá zlověstně.
Proto jsem se lekl a rozbušilo se mi srdce.
Ano, to jsem přesně myslela!
Co se stalo? Je nadšená.
To ujde.
Co… Co to se mnou je?
Proč jsem se usmál?
Vzpamatuj se.
Hele, to je nebezpečné.
Znáš to. Když točí zamilované scény, můžou se herci do sebe zamilovat.
Jako Hjun Bin a Son Je-džin.
Tak to není.
A přesto jsi jí koupil boty.
Panebože.
Eskalátor má přece člověku ušetřit chůzi do schodů.
Je tak netrpělivá.
Je nemožná.
Pozor!
Křičel někdo?
Taky jsem to slyšela.
Co za blázna tu tak řve?
Pane?
Mohu vám pomoct?
No…
Máte tyhle v šestatřicítce?
Tak proto jsi jí koupil boty?
Ještě nepřepsala závěť. Nemůžu dopustit,
- aby spadla a umřela. - Jo.
- Tak proto? - Jistě.
I mě překvapilo,
jak vypočítavě a chladnokrevně jsem přemýšlel.
A co ona na ně?
Koupils je, protože byly o půlku levnější?
Dneska ta sleva končí.
Navíc šestatřicítka jde na dračku
a ty bílé jsou po celé zemi vyprodané.
Až na tyhle.
Nešlo je nekoupit.
To jistě.
Ale můj botník
je plný bot, za které jsem si musela dost připlatit.
Obuju si je někdy, když byly za polovinu ceny?
Vždyť já vím, že máš spoustu drahých a luxusních.
Ale žádné nejsou pohodlné.
- Jsou pěkné. - Ty jsi pěkná i bez nich.
Navíc nosíš tak vysoké a tenké podpatky.
Mám strach, že upadneš.
Proč by sis občas
nemohla vzít pohodlné boty?
Tak mi je tu nech.
Takže se jí nelíbily.
Neuvěřitelná reakce.
Ale víš, co ještě?
Co?
Obula si je.
- Páni, paní Hongová vypadá… - Viďte?
Hezky, ne?
No, je to odvážné.
Jako by chtěla někoho zašlapat.
To jste trefil.
Každopádně ti dva se poslední dobou vídají často.
- To je sekretářka Na. - Těší mě.
Ano.
To kvůli tomu obchodu Hercyna.
Pan Jun je teď u ní pečený vařený, každý den
spolu obědvají a pijí kávu,
dokonce se spolu chodí projít.
Vy to zřejmě nevíte,
ale workoholici využívají
k práci i pauzy na oběd a na kávu.
To je kvůli tomu.
Pan Jun je možná její přítel,
ale evidentně He-in moc nezná.
Nesnáší,
když jí někdo takhle sahá na vlasy.
Usmívá se.
Nezdá se, že by se jí to nelíbilo.
Vadí ti to? Žárlíš?
Poslouchals mě vůbec? Nevíš, co jsem tím myslel?
Tohle. Prostě žárlíš.
Nevíš, co je žárlivost?
Člověk žárlí, když se mu někdo líbí
a objeví se jeho sok.
Chápeš to špatně.
Ani He-in nemám rád, tak proč bych žárlil?
- Takže ti to nevadí? - Vůbec ne.
Je mi fuk, jestli jsou si blízcí
nebo jestli spolu někam chodí.
Dobře, tak proč griluješ salát?
Co máš za boty?
Koupil mi je muž a požádal mě, abych si je vzala. Co mám dělat?
Ale máme schůzku s ředitelem Hercyny. Nebylo by lepší obout si boty od nich?
Mám ti nějaké sehnat?
Mám na sobě jejich oblečení.
Jejich obuv je nepohodlná.
A navíc má strach, že zakopnu.
Kdo?
Hjun-wu přece.
Ty jsi ale škarohlíd.
A hele.
Co?
Ať Hermann řekne cokoli, jen poslouchej.
Až skončí,
řekni jen jedno.
Jedna z našich hlavních podmínek je, že náš obchod musí být dvoupatrový.
Třebaže o jiných tématech lze diskutovat,
k vyjednávání nemůžeme přistoupit,
nebude-li tato klíčová podmínka splněna.
Asi znáte
Saru Lopezovou, že?
Saru Lopezovou?
Oblíbená evropská návrhářka. Chceme u nás otevřít její obchod.
Co je s ní?
Je Hermannova nová milenka.
Aha.
A jeho žena o tom neví?
Je to prchlivá a velmi schopná právnička.
Jestli to zjistí,
nikdy už svou dcerku neuvidí.
No,
asi ji znáte líp než já.
Na co narážíte?
Sara v našem domě otevírá obchod.
Přímo nad Hercynou.
Ale jestli máme podniknout tu dvoupatrovou rekonstrukci,
myslím, že její obchod se tam nevejde.
Takže,
nechcete si s ní o tom promluvit?
Hermann se na tebe pěkně mračil.
To proto, že kromě nich jsem o tom věděl jen já.
Nebudeš z toho mít problém?
V pořádku.
Mám proti němu schovaných ještě pár es v rukávu.
Je-na měla pravdu.
Nejsi ten Eun-sung, kterého jsem znala.
Co se stalo?
Hodně jsem se nadřel,
abys mi tohle mohla říct.
Nikdy nezůstanu nikomu nic dlužná. A za tohle ti dlužná jsem.
Dobře. Někdy si to vyberu.
OŘÍŠKOVÉ OBČERSTVENÍ
Pytlík burákových koláčků.
Jistě.
Dejte je prosím na sebe.
Dobře.
- To je na doma? - Ano.
Nediv se, že tě podezírám.
Podle mě když jsi opilý a při pohledu na ty koláčky
si vzpomeneš na ni,
jsi zamilovaný!
Ale prosím tě.
- Jsou to jen koláčky. - Prosím.
Chceš taky?
- Díky. - Děkuju.
Jsou to jen…
burákové koláčky.
Kde jsi? Pojď už domů. Chci ti něco říct.
Neboj. Dobré zprávy, budeš nadšený.
Něco mi chce říct?
Dobré zprávy, ze kterých budeš nadšený?
Počkej! To ne.
- Co? - „Můj majetek
zdědí Bek Hjun-wu.“
Chce změnit závěť.
- Prosím tě. To těžko. - Ale jo!
To je určitě ono! Jupí!
Gratuluju, ty syčáku!
- Nezapomeň na mě. - To nebude ono.
Pusť mě.
Ty jsi ale lump!
Ahoj.
Mám
arašídové koláčky. Dáš si?
Chtěl jsem ti je dát, než vystydnou.
Spěchal jsem domů.
Jaký je?
Dobrý.
Ještě teplý.
Jo?
Mimochodem,
co jsou ty dobré zprávy, ze kterých budu nadšený?
A jo.
Otevři to.
Tohle?
Mám to otevřít?
Nehraj překvapeného.
Dobře.
Nebudu.
Přišlo mi to dnes.
Z nejlepšího centra pro léčbu rakoviny v Evropě.
Na dalších stranách jsou jejich vědecké články.
MOŽNOSTI CAR-T BUNĚČNÉ TERAPIE
Ano.
Je to tak.
Myslí si, že mě můžou vyléčit.
- Cože? - A šance…
je víc než 50 %.
Víc než 50 %?
Já věděla, že budeš rád.
Hele.
Šance je asi 51 %.
A chtějí mě zařadit do klinické studie.
- Ano. - Co jsem říkala?
Že boj s tou nemocí neprohraju.
Že Bůh stojí při mně.
Mám na své straně tebe
i Boha.
Bože.
Tolik mě to uklidnilo.
Jestli
se vyléčí,
tak…
Večeře týmu skončila
- včera ve 21.30, proč… - Proč jsi to musel vytahovat na…
Neříkal jsem ti to?
Jen si dělám starost.
- Řekni něco! - Ne Hjun-wu.
- Jsi součást rodiny Hongových! - Hjun-wu!
Pospěš si, budeme mít zpoždění. Proto všude chodíš pozdě.
- Omlouvám se. - Ty jsi ale otravný.
Takovýhle život
dalších 50 let?
Ne.
Měl bych se dát rozvést,
jak jsem chtěl.
ŽÁDOST O ROZVOD
Tak takhle ty.
Chceš mě zradit teď, když mám šanci
na uzdravení?
Ty máš svůj život zpět,
já chci zpátky ten svůj.
Aha.
Lidi to tak můžou vidět.
Je to pochopitelné.
Ale…
Ne moji lidé.
Může to být ještě horší, než si to představuju.
Bože, mám dost.
- Páni. - V pohodě?
Ano, jsem v pořádku.
Jen je to vyčerpávající.
Panebože.
Hodně jsem se zlepšil.
Tati, nemáš žízeň? Dej si.
Jo. Díky.
Můžu se napít? Neotrávilas to, že ne?
Ale no tak, tati. Napij se.
Co to do tebe vjelo?
Jsem stejná jako vždycky.
Podívej na tohle.
Jak jsme spolu byli šťastní.
To bylo před tím, než se na scéně objevila jistá mrcha.
Nebyli jsme tak rozhádaní.
Půjdu dovnitř.
Tati, vzpomínáš,
jak jsi mě zbožňoval?
Viděl ses ve mně.
Vždycky jsi mi ze služebních cest vozil dárky.
To už je dávno.
Chtěl jsi, abych se nikdy nevdala a zůstala s tebou bydlet napořád.
A vidíš? Pořád jsem s tebou.
Neříkal jsem ti, aby ses provdala a pak se vrátila.
Ale prosím tě.
Láska jsou návraty, tati.
Proč se k tobě vždycky vrátím do tří let od svatby?
Přece proto,
že tě tvoje milá dcerunka miluje.
Nech toho. Za chvíli půjdu jíst.
- Nebudu mít chuť. - To ne.
O apetýt by ses připravit neměl.
V dnešní době je to nebezpečnější než být bez peněz.
O co jde? Ven s tím. Proč jsi taková?
Víš, pozítří mám narozeniny.
Nic jiného nechci.
Jen to, sejít se se svým milým tátou, o samotě.
- Prosím. - Boha jeho.
Tati, prosím.
Chci si s tebou dát nějakou mňamku.
- Přestaň. - Koupíš mi něco dobrýho?
Hele, nech toho. To bolí!
Přestaň! Jdi ode mě!
Zdravím.
- Ahoj. - Nazdar.
Co tady děláte hned ráno, a navíc o víkendu?
Je tu kvůli vyjednávání s Hercynou.
Tak to bych se měl připojit.
Právní tým by měl být v obraze, aby mohl doladit detaily.
To až později.
Probíráme vyjednávání mezi řediteli,
abychom předešli nepodepsání smlouvy.
Vadíme ti? Můžeme se přesunout jinam.
Co ke mně do hotelu?
Pokračujte tady.
V pohodlí.
Děkuju.
Já bych měl poděkovat vám.
Že mé ženě pomáháte.
Dáš si kávu?
- Ano, díky. - Jasně.
Ty taky? Vždyť ji na lačno nepiješ.
To je pravda.
- Preso, že ano? - Ano.
Tolik se o mě stará.
Co prosím?
Říká, že káva je jako jed a na lačno je nezdravá.
Nedovolí mi si ji dát.
Přece nejsem její dítě.
Ustavičně se o mě
strachuje.
He-in na vás musí moc záležet.
Závidím vám.
To ano. Taky si myslím.
Ke mně taková není.
Vždycky mi volá s prosbou o pomoc, prý jsem jediný, kdo jí může pomoct.
Vůbec se nezměnila.
Obrací se na mě v kteroukoli dobu s tím, že má jenom mě.
Jak ji můžu odmítnout?
Dokonce i teď. Tohle vyjednávání se může táhnout i rok.
Ale ona chce, abych to zvládl za dva týdny.
Nebudu se v Koreji moct věnovat ničemu jinému.
Zdá se,
že budu všechen čas trávit s ní.
To mě
uklidnilo.
Bereš mu to?
Něco mě zajímá.
Co?
Nesnášíš, když ti někdo sahá na vlasy, ne?
- Co? - No když jsem se
jich posledně dotkl,
křičela jsi na mě, že ti ničím účes.
O čem to mluvíš?
Mluv jasně.
Když jsem to byl já, naštvala ses,
tak proč ti nevadilo, když to udělal Jun?
Cože?
Jo tak. To proto, že…
Buď spravedlivá.
Nejde jen o pana Juna.
Když se tvých vlasů dotkne kterýkoli muž,
měla by ses zlobit.
Až na tvého kadeřníka.
Odešla…
beze slova.
Jak to mohla udělat?
Zatraceně.
Proboha.
Ach jo.
To je neuvěřitelné.
Jen tenhle úsměv mi dokáže jít tak na nervy.
On je fakt něco.
Pořád se usmívá. Co to?
Pitomec. Proč ji stahuje? Jen počkej, ty parchante.
Počkej. Hej.
Co je to s ním?
Myslíš, že vás nebudu moct sledovat?
Však já si nějaký způsob najdu.
Já…
jen jdu kolem.
Procházím se.
Nechci slídit.
Panečku.
Ano?
Co je?
Nevolalas „miláčku“?
Ne.
Aha.
Asi jsem se přeslechl.
Dobře.
Pokračujte.
Kdybys potřebovala, zavolej.
Dnes tě nepotřebuju.
Klidně si odpočiň.
Já odpočívám.
- Hej. - Ano?
Ne, ty ne.
Eun-sungu!
Sestra vám prý nedá pokoj ani v neděli, tak jsem přišel.
Dej si odchod.
Pracujeme.
Víte, zkoušel jsem vám mockrát volat,
ale vaše sekretářka
ničí vaši výraznou globální image.
Zavěsila, aniž by věděla, jak dobře se známe. Dotklo se mě to.
Opravdu? Promluvím s ní, pane Hongu.
Nepotykáme si? Ber mě jako svého mladšího bratra.
Vážně, připadá mi, že k tobě mám blíž než k Hjun-wuovi,
který je už tři roky můj švagr.
Ty jsi ještě tady?
Už jdu.
- Ne, nechoď. - Dobře.
Nejdu.
Už jsi jedl?
Proč jsi tak skleslý?
Podle mě je Eun-sung tvoje nová naděje.
Jak to myslíš?
He-in má 51% šanci na uzdravení.
Jistě, měl bys být rád.
Ale tvoje naděje pohasla.
Tvoje naděje na zajištěný a zaručený rozchod.
No a?
Co když se Eun-sung s He-in do sebe zamilují?
Vyplatí ti výživné.
Ne, Jun Eun-sung ne.
Proč ne?
Jde z něj trochu hrůza.
Koho to zajímá?
Podle mě je tvůj zachránce.
Měl bys být rád, objevil se jako na zavolanou.
Je na něm něco divného.
- Cítím to. - Ale no tak.
Koho zajímá, jaký tvůj zachránce je?
Když se topíš, lana se chytneš, i když se ti tvůj zachránce
nezamlouvá, ne?
Tomuhle parchantovi to prostě nedopřeju.
Už jsem řekl.
Jsi v pohodě?
Eun-sungu.
Vidíš tu půdu? Čtyři miliony čtverečních metrů.
Neverland nemá rozlohu ani poloviční a Souland ještě menší.
Je větší než ty dva dohromady.
Působivé.
Víš, u resortů jsou nejdůležitější dvě věci.
Zajistit si půdu a licenci.
A jak vidíš, my půdu máme a co se týče licence…
Máme člověka na ministerstvu.
Vážně?
Vystudoval díky stipendiu od Queens.
A byl můj učitel.
- Aha. - No jo.
K-pop, K-drama. Korejské věci dneska letí.
Spolu budeme úspěšnější než Disney!
Budu o tom přemýšlet.
Páni.
Se všemi těmihle lidmi se stýká?
Znáte Roberta Baileyho, legendárního manažera hedgeových fondů?
Byl nejlepší z jeho 12 žáků.
Dokonce mu svěřil správu aktiv. Co víc dodat?
Vážně?
Byl by pro Hong Su-čeola ideálním partnerem.
Ale je dost vybíravý, takže…
Vždyť dobrovolně pomáhá He-in s Hercynou.
Ano, ti dva jsou si dost blízcí.
A to může být i důvod, proč se pan Jun nesbližuje s panem Hongem.
Jak to myslíte?
Zamyslete se.
Otevře-li paní Hongová
u sebe v domě Hercynu, pak se jistě dostane do Bilionového klubu.
A předseda bude nakloněn tomu přenechat jí vedení skupiny Queens, jak slíbil.
Naznačujete,
že He-in nechce, aby Su-čeol přilákal do resortu investora?
Ano! Su-čeol by mohl obrátit status quo.
No, nevím, co paní Hongová panu Junovi řekla,
ale zdá se, že pana Honga za potenciálního partnera nepovažuje.
Dnes má večeři s vnukem předsedy Jeoma.
Předpovědi nelžou.
Říkala jsem vám to, ne?
Osudem paní Hongové je celý život zneužívat svých sourozenců.
Nic jiného proti ní nepotřebujete.
Věštění budoucnosti je pro ni písmo svaté.
Stačí si něco vyhledat na internetu a říct jí to.
Ona tomu věří.
To nám poskytlo výhodu.
Ano. Já už z toho těžím 15 let.
Co tě sem přivádí?
Já to věděla.
Kdybych od té žaloby neupustila, tvůj obchoďák v Gwanggju by vůbec nestál.
To chceš?
Přestaň chodit kolem horké kaše.
Řekni, o co jde.
Co jsi řekla Eun-sungovi o Su-čeolovi?
Cos mu řekla, že nechce do Su-čeola investovat?
Jak to myslíš?
Je to jasné.
„Neprospěje mi, když tu investici získá Su-čeol. Radši investuj do Sang-džina.“
Protože našeho předsedu to rozzuří.
Dává ti to smysl?
Ano! Myslím, že jsi toho dost dobře schopná.
Protože jsi mrcha, sobecká do morku kostí.
Je ti jedno, když někdo umře. Ty vždycky ze všeho vyvázneš.
Proto tvůj starší bratr…
Od rána jí není dobře.
Potřebuje si odpočinout.
Omluv nás, matko.
Říkáš mi, abych odešla?
Když jsem ještě nedomluvila?
Omlouvám se.
Neoznámíme to rodině?
Řekla jsem ne.
Tahle situace se může kdykoli opakovat.
Co když na to přijdou?
Budou mě léčit.
Děláš, jako bych měla zítra zemřít.
Chováš se
sobecky a nezodpovědně.
Ano.
Chápu. Myslíš na své peníze, akcie a Bilionový klub.
Chápu, že máš strach, že když to rodina zjistí, vezme ti, co ti náleží.
Ale budeš před ní
tajit něco tak důležitého jen proto,
že nechceš, aby ti něco sebrali?
Je to správné?
Nechci je vyděsit.
Mí rodiče…
Už o jedno dítě přišli.
Tak proč je strašit?
Stejně nikdy nebudu dobrá dcera.
Jen
nechci být pro rodinu ještě větší přítěž.
Navíc jsem přesvědčená,
že se vyléčím. Tak se ke mně nechovej jako k pacientce.
Můžeš mě teď nechat?
Chci odpočívat.
A nákup akcií?
Celkem jsme nakoupili 14,7 %, 4,9 % na osobu.
A má předseda podporu ředitelů?
Návratnost posledního slepého fondu se blížila 90 %,
takže se rádi stanou součástí dalšího.
Teď je musíme přimět, aby poskytli akcie Queens jako zástavu.
Minimální vklad je velmi vysoký.
Pochybuji, že v řádu dnů budou schopni zajistit si hotovost.
Když na ně zatlačíme, dají své akcie jako zástavu.
A teď předseda Hong.
Vyšetřování a trestní stíhání.
Je mi ho líto.
Nenávidí vězení.
Mimochodem, jak to provedete?
Jeho opravdovým andělem strážným
je Song Džeong-beom z finančního.
Tuneluje vlastní podíl i předsedovy tajné fondy.
Všechny důkazy předáme žalobcům.
A až budou prošetřovat firemní špičky,
dojde nakonec i na předsedu.
Odsud je vidět Queens Tower.
To se mi líbí.
Připadá mi, jako bych měl před sebou nějakou lahůdku.
Zatraceně.
Říkal jsem vám, že chci větší písmo.
Ksakru. Připravte ty dokumenty znovu a sjednejte novou schůzi.
To nemůžou myslet vážně.
Vypadněte!
Ven!
Můžete být členem soukromého kapitálového fondu.
Minimální vklad je 20 miliard wonů.
Nemáte-li dostatečnou hotovost, můžete ručit akciemi Queens.
Očekáváme vyšší návratnost. Rychlejší bude mít přednost,
takže se rozhodujte rychle. Diskrétnost je nezbytná.
- Děkuji. - Rozumím.
To by šlo.
Už je tady.
Co to do Beom-dža vjelo?
Proč mě najednou zve na jídlo?
Předseda je tady.
Ne, tati. Nesmíš odejít.
- Jen přes mou mrtvolu. - Uhni.
Tati, vyslechni mě aspoň.
O nic jiného nežádám.
Jen mi dej šanci.
Parchante.
Nedostals ji snad?
Jednu jsi dostal, ale aby sis zachránil krk, vydals mě trestnímu stíhání!
A zatímco jsem byl pod zámkem, plánoval jsi, jak s řediteli,
co tě podporovali, usedneš na moje místo.
- Zapomněl jsi? - Byl jsem blázen.
Slyšel jsem, že mě chceš dát obvinit ze zpronevěry,
a ztratil jsem rozum.
Je mi to moc líto.
Už je to 20 let.
Za tu dobu už bys i cizímu dávno odpustil.
Proč jsi tak tvrdý na vlastního?
Radši bych odpustil cizímu!
Jak bych mohl odpustit zradu vlastnímu synovi?
To prostě nejde.
Nic podobného už na mě nezkoušej.
Tati!
Chyběls mi.
To je důvod, proč jsem přijel.
No, tak jsi mě viděl.
Ale já tebe
už nikdy vidět nechci.
Nevděčníku jeden.
A nechoď mi ani na pohřeb.
Zatraceně.
Proč jsi tak skleslý?
Vypadáš, žes nic nejedl.
Jestli ti není dobře,
není nic lepšího
než miska polévky.
Tu mi vždycky vařila matka, když jsem byl nemocný.
Když jsem kdysi dávno prodával noviny a leštil boty v Mjong-dongu.
Vždycky, když jsem byl nemocný
nebo hladový, vzpomněl jsem si na tu polévku.
Dej si.
Trvalo 60 let, než jsem se ze spaní na ulici s novinami místo přikrývky
vypracoval v majitele největší korejské franšízy obchodních domů
a supermarketů.
Tak proč mi připadá,
že jsem sám napospas divočině?
Něco tě muselo zle ranit.
Jen já vím, jak něžné srdce
v sobě ukrýváš.
Chutná stejně
jako od matky.
Proč nám nevrátíte peníze?
Moje přítelkyně si tím úplně zničila kůži,
a vy nám nemůžete vrátit peníze, a už vůbec ne dát odškodné?
Pane, ten výrobek jste koupili před více než osmi měsíci
a téměř jste ho vypotřebovali.
Dobře že to říkáte.
Skoro jsem ho spotřebovala, a můj obličej vypadá takhle.
Jinak by moje pokožka takhle nevypadala!
Zlato, nerozčiluj se, nebo to bude ještě horší.
Ihned nám vraťte peníze.
To není možné, pane.
Neřekl jsem to snad jasně?
Prosím, uklidněte se.
Jak se mám uklidnit?
Aha, máte mě za otravnýho zákazníka, co?
Mám se podle toho chovat?
Pane, to tady nesmíte.
Chtěla jsem na její operaci použít naše úspory, ale máma to nechce dovolit.
Vaše žádost je neopodstatněná. Nemůžeme vám pomoct.
Neopodstatněná?
Jste nemožná. Jak se opovažujete mluvit se mnou…
Kdo sakra jste?
Pusťte.
Pusťte mě.
Tady se takové chování nesluší.
S takovýma nulama se nehodlám bavit.
Zavolejte mi ředitele.
Okamžitě zavolejte ředitele!
- Stojí před vámi. - Cože?
Já jsem ředitelka.
Vy?
Proč své zaměstnance řádně neškolíte?
Máte pravdu. Není řádně vyškolená.
Kim Min-dži?
Chovejte se ke klientům řádně.
Pokud jde o kriminálníky, bez varování je hlaste policii.
Cože? Kriminálník?
Proč klientům nadáváte do kriminálníků?
Natáčíš to, zlato?
Jo.
Ředitelka obchoďáku se dívá svrchu na zákazníky.
Zažalujeme ji, to ji naučí.
Jo.
Poslužte si.
Taky vás zažaluji.
Můj manžel je totiž špičkový právník.
Může vás zažalovat
za maření obchodování, napadení
a za poškození cizí věci.
A další žalobu podám za ztráty z prodeje, které jste nám způsobili.
- Máte to natočené? - Ano!
- Ano. Tady! - Ustupte, prosím.
Odveďte je na policii.
Jdeme, zlato.
Děkuju.
Mimochodem, pane Beku, to s Park Seok-hunem.
Co je s ním?
Všude roztrubuje,
že naše hruška, kterou propagujete jako místní specialitu, nemá budoucnost.
Říká, že novým hitem korejské kuchyně
ve světě bude jongdu-rijské jablko.
Jablko? Proboha.
To je absurdní.
Jablka se přece s hruškami nemohou srovnávat.
Samozřejmě… Ne?
Vemte si jen vzpomínkové akce.
Na stoly se dávají hrušky, ne jablka!
Navíc hruška se skvěle hodí ke kaki, ale k jablkům vůbec.
Jak se opovažuje snižovat význam našeho tradičního ovoce?
Každopádně tu svou volební kampaň
vede vážně chytře.
Znáte restauraci jeho mámy?
Prodává obědy za poloviční ceny, takže tam teď chodí všichni.
Vy tupče!
Proč jste to neřekl dřív?
Ten hajzlík…
Nehraje fér.
Jdete?
OBĚD ZA POLOVIC
Zdravím.
Dobrý den, pane Parku.
Polévka se dnes obzvlášť povedla.
Nepovídejte, je dobrá vždycky.
Co to má znamenat?
Je to tu jako ve svátek.
Měli bychom taky začít slibovat a plánovat.
Ale on je chce získat tím, že drnká na populistickou strunu.
Jestli vyhraje tímhle způsobem, nedá se to ani považovat za vítězství.
Mělo by se to brát jako porušení volebního zákona. Ano.
Čun-siku, posbírejte důkazy.
O těch, co se podbízejí a těch, co jim přizvukují. Všechny je nahlásím.
Jděte!
Všichni jste ztracení.
Počkat. Co to…
- Pane Beku. - Co je?
Seok-hune! Dám si ještě ten vepřový talíř.
A ještě jedno sodžu!
Je vynikající!
Ten holomek!
Ty jeden…
Měl bych tě…
Jak moc je to zlé?
Vlítl jim přímo do pasti.
Rodinná korupce. Nevyhnula se ani našim prezidentům.
Syn současného starosty vesnice se nechal od opozice pozvat na jídlo.
Lidé říkají, že starostova rodina je vyřízená,
protože jeho děti se nedokázaly udržet na uzdě.
Blbče!
To snad není možný!
Tati, přiměju je změnit názor.
A jak?
Moje kadeřnictví má na svědomí
asi 90 % všech drbů v Jongdu-ri.
Znáš drbny!
- Můžeme jich využít. - Myslíš pomlouvačnou kampaň?
Přesně! Seok-hun jako dítě kradl
v našem obchodě tyčinky.
Odhalíme to.
Jednou zloděj, vždycky zloděj!
Co vy na to?
Nemáte cigaretu?
Už nekouřím.
Mi-seon, jdeš?
Tvůj otec a Seok-hun se chystají do sebe pustit.
Jděte napřed.
To ne. Tvoje rodina teď potřebuje co největší podporu.
- Proč? - Jak to myslíš, proč?
Protože starosta je teď v nevýhodě.
Vypadněte!
Tak ale přijď!
Proboha! Jděte už!
Ne, Pinky!
Vrať se.
Stojím zde před vámi,
protože naše vesnice potřebuje mladou krev.
Jak jsem řekl,
udělám z jongdu-rijského jablka a korejského jídla miláčka po celém světě.
Já, Park Seok-hun, vynahradím Jongdu-ri poslední dva ztracené roky!
Má úspěch.
To nic.
To nevadí.
Poslouchejte. Naše Jongdu-ri
je jako srdce korejských hrušek.
Není srdce hrušek Nadžu nebo Seongdžu?
Máte pravdu! Jongdu-ri není srdce. Je spíš…
Jak to mám říct?
Spíš něco jako střeva?
Nemám pravdu?
Ano. Kdyby bylo srdce, tak by se naše hrušky
prodávaly v obchoďáku jeho snachy.
Má recht!
Co to tady vytahujete?
Moje snacha
práci a osobní život striktně odděluje!
Věřím, že je dobrá ředitelka.
Ale osobně?
Na rovinu. O tom, že si ji váš syn vzal, víme jen z doslechu.
- Nikdy jsme ji neviděli. - Nepřiletěla vrtulníkem?
Jo. Myslela jsem, že vypukla válka.
Pravda je, že od svatby se tu neukázala.
To bylo, než se vzali?
- Co? - Co se děje?
- Je to zemětřesení? - Co se děje?
SPOLEČENSKÝ SÁL JONGDU-RI
- Co je to? - Toč to.
Těch je.
Tatínku?
Propáníčka.
Panečku.
To ne…
Je tady.
Konečně.
Co tady děláš?
Dobře že jste tu všichni.
Zmeškala jsem tvoje poslední narozeniny,
tak jsem přijela pozvat všechny lidi z vesnice na jídlo.
Dobrý den. Já jsem Hong He-in, starostova snacha.
Co se to děje?
Psala jsem jí.
Říkala jsi, že se brzy stavíš.
Nemohlo by to brzy být dneska a nejlíp hned teď?
Můj otec znovu kandiduje na starostu a nevypadá to moc nadějně.
Myslím, že musí lidem ukázat, že má podporu někoho vlivného.
Přečetla si to!
„Přečteno“.
Ona kvůli té zprávě přijela?
Taky tomu nemůžu uvěřit.
Dobrá práce!
Hong He-in!
Není toho moc.
Luxusní výživové doplňky, ženšen,
kosmetika, šály z hedvábí a kašmíru,
italské kožené rukavice a tak.
Chtěla jsem původně jen něco pro tatínka,
ale přehnala jsem to.
Můžete se podělit.
To není možné.
Přinesla jsi toho tolik.
- Bek Du-gwan! - Bek Du-gwan!
- He-in! - Bek Du-gwan!
A všichni! Co je specialita Jongdu-ri? Jablka, nebo hrušky?
- Hrušky! - Hrušky!
- Bek Du-gwan! - Bek Du-gwan!
- He-in! - Bek Du-gwan!
BEK DU-GWAN PRACANT, KTERÝ STOJÍ ZA JONGDU-RI
Hjun-wu. He-in je tady.
- Ahoj. - Mami, měl jsem zmeškaný hovor.
To nic. Jak se máš?
Mi-seon a Hjeon-te prý byli u vás. To muselo být překvapení.
To nic. Nic zlého se nestalo, neboj.
A He-in je…
Ano, taky je v pořádku.
Jak to myslíš?
Vy jste se pohádali?
Jistěže ne.
Tak jak to, že nevíš, kde je?
Je tady.
Cože? A proč?
Přijeď sem a zeptej se jí sám.
Uspořádala tu hody pro celou vesnici.
Co to povídá?
A kde je He-in teď?
BEK HJUN-WU
Kdo jsi?
Já?
Snacha.
- Kdo jsi ty? - Znám všechny z rodiny,
ale tebe vůbec.
Moc sem nejezdím.
Co si mě tak prohlížíš? Patřím do rodiny.
Jak se jmenuje jejich pes?
Tuchlík.
Flek?
Nemají psa.
Jsi podezřelá.
A proč mě tak podezíráš?
Jsem Bek Hjun-wuova žena, spokojený? A teď běž.
Ty vlastníš tenhle dům. Tos měla říct hned.
- Cože? - Táta mi říkal,
že tenhle dům patří strýčkově ženě.
Dovol mi tě tu přivítat.
- Jsem Bek Ho-jeol. - Aha.
Jsi synovec, o kterém jsem jen slyšela.
Správně.
Všiml jsem si před domem auta, co neznám.
Je tvoje, tetičko?
Ano.
Hustý.
Motor V8, těch koní a takový tuning!
Vážně je ta kára tvoje?
Mohl bych se v ní svézt?
Když ti to dovolím, přestaneš do mě hučet?
Slibuju.
Můžeš ho povozit po vsi?
Třeba třikrát nebo čtyřikrát?
Jistě, madam.
Můj nejmladší syn!
Bože, Hjun-wu.
To masážní křeslo, cos nám dovezl posledně,
je parádní. Moc děkujeme.
Kamarádi mi nakázali, ať se s tebou příště vyfotím.
Neva?
Dva, tři.
Pardon, můžeš kousek stranou?
No tak.
I s tou rukou.
- I ruku? - Jen my dva.
Teď. Nechal nám do sálu pro důchodce dát klimatizaci a bojler.
Hjun-wu je pýcha Jongdu-ri. Potlesk pro něj!
To je můj bratr.
Můj brácha.
Dosyta se najezte.
No…
Slyšel jsem to od tvých sourozenců.
Ale neboj se.
Nic jsem tvé ženě o tom rozvodu neřekl.
Mluvíš o tom teď, tati.
Neboj.
Není tady. Je doma.
- Ne, není. - Cože?
Teď jsem byl pro Ho-jeola. Nebyla tam.
O čem to mluvíš?
Není tam.
Dobrý den, pane Beku.
Kde je He-in?
Není ve společenském sále? Když jsem se vrátil, nebyla tady.
Hong He-in!
He-in!
Hong He-in!
Co se stalo?
- Co děláš tady? - Proč křičíš?
Prý ses tu nečekaně ukázala,
tak jsem přijel, ale nebylas
doma ani v sále. Nikdo nevěděl, kde jsi.
A nezvedala jsi telefon!
Tak
- proč jsi tu… - Zastav.
Šla jsem se projít.
Projít, tady?
Ano.
- Bál jsem se o tebe! - Proč?
Nejsem pacient.
Jo.
Ano, to jsi mi říkala.
Promiň, že jsem křičel.
Pravda je…
že si nevzpomínám.
Vůbec nevím, proč jsem tam byla.
Byla jsem před domem,
a najednou jsem byla jinde.
Nevím, kdy jsem tam odešla
ani jak.
Nemám ponětí.
Měla jsem…
takový strach.
OCENĚNÍ ŠKOLA ROKU 2006
- Jsme tu. - Dobře.
- Uvidíme se pak. - Zatím ahoj.
Hjun-wu, počkej.
Lidé ze Soulu nejsou tak jiní. Nenech se odradit.
Stůj si za svým.
- Pevně. - A zpříma.
A dívej se přísně. Takhle.
- Dobře. - Fajn. Tak běž.
- Ahoj, tati. - Ahoj.
- Poslouchej učitele. - Dobře dojeď!
He-in jede studovat do Států.
Rozlučte se s ní, ano?
- Ano. - Ano.
Hele jak se tváří.
Je pořád tak nafrněná.
Slyšela jsem, že má nastoupit do blázince.
Prý proto, že jí umřel bratr.
Počkej.
Vezmi si to.
Nepotřebuju.
Vyčisti si to a potři mastí.
Ty brečíš?
Ne.
Brečíš.
KRÁLOVNA SLZ
Opovaž se zmínit ten rozvod.
Jistě.
Rozvod nic není.
Já se taky chtěla rozvést.
- Co se děje? - Nic.
Jak mohla jejich láska zahynout?
Bývali šíleně zamilovaní.
Žena, kterou teď miluji, jsi ty.
Máte příliš nízký počet bílých krvinek.
Já to zvládnu.
I kdybych měla prohledat celý svět,
najdu způsob, jak přežít.
Takže bych měl být
v takových chvílích po tvém boku.
Chtěla jsem,
abys byl po mém boku.
Překlad titulků: Vixo