KRÁLOVNA SLZ
Že to není pravda?
ROZVODOVÉ VYPOŘÁDÁNÍ
Tak mluv.
Popři to.
- He-in… - Řekni to.
Řekni, že to není pravda.
Že jsi to nebyl ty.
Ne.
Byl jsem to já.
Promiň, že jsem ti to neřekl.
Kdy?
Kdy…
Kdy jsi to naplánoval?
Musím…
ti něco říct.
Bylo to
v ten den?
V ten den, kdy jsem ti řekla, že umírám?
Ano.
Proto
jsi držel
jazyk za zuby
a nic jsi mi neřekl?
Protože stejně brzy umřu?
Ano.
Takže…
jsi mi celou dobu lhal?
Co je?
Lhals, jako když tiskne.
Tak co teď nic neříkáš?
Našel jsem ho…
cestou sem.
Náš zámeček tam pořád je.
HJUN-WU HE-IN
He-in.
Už je pozdě někam jít.
Ty zůstaň. Já půjdu.
Hlavně
mě nech být.
Nemám ani energii
naštvat se.
Vyslechni mě.
Vysvětlím ti, proč jsem to udělal,
jak jsem se cítil
i co jsem měl v plánu.
Ne, zapomeň na to.
Nezajímá mě to.
Miluju tě, Hong He-in.
Miluju.
Jsi v pořádku?
Co tady vyvádíš?
Jak to, že si vůbec nedáváš pozor?
Pojďme zpátky.
Všechno ti vysvětlím.
A pak
udělám, co chceš.
- Takže… - Hjun-wu.
Jestli se to ještě někdy stane,
nezachraňuj mě.
Jsem v naprostém šoku.
Hjun-wu byl tak normální.
Jak to myslíš?
Myslel jsem, že poslední dobou je jiný
proto, že He-in opravdu miluje.
Ale byl stejný jako všichni.
Mě to taky překvapilo.
Kdo by řekl, že si tajně myslí na rozvod?
- Kdy to asi všechno začalo? - Cože?
Někdo ho v tom musel podpořit.
Měl jsem jisté podezření.
Na koho?
Na tetu.
Aha.
Jak to?
Poslední dobou se mi různě plete do cesty a povídá hlouposti
o Hjun-wuovi a jak je hezčí než já.
A taky vypadají, jako by mezi sebou měli tajemství.
Jako tuhle.
Největší předností toho obchodu…
- Co se děje? - Jak to, žes nejel?
Proč jela sama?
Jak to, že jsi ji pustil samotnou?
- Koho pustil? - Proč?
Co je? Proč brečí?
Něco spolu potají řešili.
Vážně?
Zajímalo by mě co.
Bohužel nedošlo k žádnému zlepšení v počtu
bílých krvinek
ani v poměru lymfocytů.
Filgrastimová léčba, zdá se, také nezabírá.
Jako doktor bych doporučoval snažit se u pacientky
udržet vůli k životu.
Zmínil jste, že vaše žena vstoupila do rušné silnice.
To není typické chování u lidí, kteří si podvědomě přejí
zůstat naživu.
Viděl jsem mnoho nevyléčitelně nemocných, kteří se uchýlili k sebevraždě.
Ne méně než těch, již na nemoc zemřou.
Ale jsou to ti, kteří se nevzdávají,
ať už naděje, touhy, lásky nebo nenávisti, kteří zoufale lpí na životě.
I kdyby vaše žena dostala ještě šanci, bude smysluplná jen tehdy,
bude-li mít pro co žít.
Chápete mě?
Dále.
- Paní Hongová si přeje ihned propustit. - Prosím?
Kam jdeš?
Léčba nezabrala, tak co?
Říká jen, že to chce čas.
Vraťme se do Koreje, počet krvinek se navýší…
Je mi z tebe zle.
Vím, že jsi rád, že umírám. A já už všechno vzdala.
Všechno už jsi vzdala?
Takže už se ani nebudeš snažit?
Co žaloba?
Byl bych vděčný, kdyby ses rozvedla,
aniž bys mě žalovala.
- Prosím? - Teď už všechno víš.
A?
Tak snadno mi to neprojde.
Stejně se život s tebou nedal snést.
Nehraj překvapenou, He-in.
Víš, jaká jsi.
Není divu, že jsem to chtěl.
Mohl jsem si pohodlně žít jako boháč,
tak proč jsem chtěl utéct?
Protože nejvíc ze všeho mi vadilo s tebou žít!
Hele.
- Bek Hjun-wu. - Ano, máš pravdu.
Na rovinu.
Když jsem se dozvěděl, že brzy zemřeš,
v hloubi duše se mi ulevilo.
Kdybych to s tebou ještě tři měsíce vydržel,
rozešli bychom se v klidu.
Ale provalilo se to.
Plán je v troskách.
Takže když se rozhodneš,
že se se mnou rozvedeš bez soudních tahanic,
budu ti
neskonale vděčný.
Uděláš to pro mě?
Co mám udělat?
Mám si sbalit a zmizet, až přiletíme?
Nebo…
Když se ti budu dál plazit u nohou, přepíšeš závěť?
Myslíš, že to dokážeš snášet?
Že dokážeš vydržet můj vztek?
Tak už to zkus!
Co uděláš?
Udělej už sakra něco!
Pan Song má za sebou první kolo výslechů,
ale naši právníci pochybují, že se s tím žalobci spokojí.
Jestli to tak půjde dál,
je jen otázka času, kdy předvolají i vás.
To nás Hjun-wu dostal do pěkného průšvihu.
Mám z toho tvého předvolání obavy.
Musíš si včas vzít léky.
Tak jdi místo mě.
- Prosím? - Co je?
Když mi bylo jako Su-čeolovi, strávil jsem za mřížemi deset měsíců.
Bože.
Kéž by mi bylo jako jemu.
Co na mě koukáte?
Taková zkušenost je k nezaplacení.
Děkuju, nechci.
Když to vezmeš na sebe, budou tě lidi mít za dědice.
Ale když ne, budou tebou pohrdat.
Musím chránit rodinu.
To já taky.
Ano, mě. Měl bys chránit mě.
Jak tě to vůbec napadlo?
Ticho!
Problémem je, že máme před uzavřením důležité investiční dohody.
Jestli na to investoři přijdou, mohou od ní odstoupit.
Má pravdu. Měli bychom to uspíšit.
Máme před sebou šanci, kterou by nám předseda Jeom
mohl vyfouknout.
Reportéři se to dřív nebo později dozví.
Pan Jun okamžitě odstoupí, ale po tom právě touží předseda Jeom.
Nejdřív tu dohodu musíme podepsat.
Dědečku!
CONTINENTAL CITY RESORT QUEENS SLAVNOSTNÍ PODPIS SMLOUVY
QUEENS MART BUDUJE NOVÝ RESORT
Jakmile bude zahájena stavba,
odhalíme investorům problém s licencemi
kvůli výškovým omezením.
Investoři a akciové společnosti, jež nám poskytly
půjčky, budou žádat možnost platby předem.
Ten srab Su-čeol bude v šoku.
Možná se i rozbrečí.
V tu chvíli jim nabídnu, že investuji částku,
kterou investoři stáhli, a navrhnu konvertibilní dluhopisy.
A v tu chvíli žalobci zahájí vyšetřování?
Ano.
Jakmile se ta zpronevěra rozkřikne a Hongovi půjdou sedět,
nakoupím si za ty konvertibilní dluhopisy akcie Queens.
Spojím je s těmi 4,9 %, které jsem pořídil dřív,
a stanu se majoritním akcionářem.
Všechno vychází.
I Hjun-wua jsme se už zbavili.
Kdo by řekl, že ty rozvodové papíry objevíme takhle vhod?
Přiznal se k nim Hjun-wu?
Podepsal je?
Zbytečné se ptát. Samozřejmě, že to byl on.
Jak mohl?
Ty se divíš?
Měli by se prostě rozejít.
Nastražil u tebe štěnici a záznamy předal žalobci.
I když ho chápu.
Co to povídáš?
Tahle rodina je až nechutně tolerantní k utrpení rodičů.
Ale nechápu, že ten lump
se chtěl nejdřív rozvést.
Tomu já zas rozumím.
Určitě za tím někdo je.
Pravděpodobně milenka.
Zjistím to, otče.
Ne.
- To zjistí auditorský tým. - Ano?
Po rozvodu z Queens odejde. Musím to vědět dřív.
Projdu mu počítač, finance, telefon i účet.
Projdu jeho zdroje.
Přijdu na to, s kým se setkal a co má za lubem.
Jakmile odhalím zpronevěru nebo cokoli protizákonného,
udám ho a zažaluju o odškodné.
- Zajdeš tak daleko? - Ano.
Postarám se o to, nepleťte se mi prosím do cesty.
Ta je ale nelítostná.
Říkal jsem, že tě vyzvednu.
Jsi v pořádku?
Nejsi zraněný?
Slyšíš mě?
V bitce ti můžou prasknout bubínky, stalo se to spoustě mých klientů.
Slyšíš mě?
Nech toho.
Takže jsi v pořádku. Bezva.
Bože, to se mi ulevilo.
Pojď na mou hruď.
Stejně to bylo celé divadlo, měl sis hrát na neviňátko.
„Rozvodové papíry nejsou nic.
Učil jsem se na rozvodového právníka.“
Nemohls improvizovat?
Musí být vzteky bez sebe. Určitě je teď ještě větší saň.
Asi máš depku, co?
MĚSÍČNÍ PRONÁJEM
Tolik ses snažil hrát, že jsi do ní blázen.
Musíš být v koncích.
To se pleteš.
- V čem? - Nezuřila.
- Ne? - Ne.
A nepřipadám si v koncích.
- Jsem naštvaný. - Hele.
Na to teď nemáš nárok.
He-in plakala.
Jo.
Bylo to k zešílení,
vidět ji plakat.
Co jsem jí to
proboha provedl?
Co je to s ním?
Myslel jsem, že ji nemůže vystát.
Copak k ní něco cítí?
Co budeš dělat dál?
- Jak dál? - Nemáš žádný plán?
Ona teď asi něco plánuje.
To určitě.
Má na tebe pořádný vztek, stoprocentně vymýšlí, jak se ti
nejlíp pomstít.
Přesně tak.
- To by měla. - Jak to myslíš?
Ten zápal pro věc potřebuje. Musí se k něčemu upnout.
Takže ji necháš, aby se zaměřila na to, zničit ti život?
Obětuješ se?
Jako voják, co běží do předem prohrané bitvy?
Jestli se to ještě stane,
nezachraňuj mě.
Jedině tak bude žít.
Hjun-wu.
Proč jsi to udělal?
Jdu za tvým dědečkem. Promluvíme si pak.
Stejně to budu já.
- Co povídáš? - Zkoušej si, co chceš,
ale dědit budu stejně já!
Pořád to nechápeš?
Tolik jsi na mě žárlil, že jsi mu napíchl pokoj?
Chtěls mít přehled o každém našem slově?
Tak to není.
- Já to neudělal. - Chápu.
Co?
Bylo mi jasné, že máš plán, když sis to všechno
nechal od He-in líbit.
Ale co teď, když to na tebe prasklo?
Chtěl jsem ti něco dát, až mi resort začne vydělávat.
Napadlo mě zřídit pobočku v Yufuinu nebo Cancúnu
a poslat tě tam.
Ne, lázně Yufuin jsou moc blízko.
He-in by tam byla letadlem za hodinu.
Kdo chce svobodu, musí do Cancúnu.
Tak mi na tobě záleželo.
Co je?
Musíš z té stavby resortu ustoupit.
Konzultační firma pana Juna
předpovídala roční zisk půl miliardy, ale reálně se čeká 89 milionů wonů.
O míň než 20 %. Divné, ne?
Podepsal jsi to i bez studie proveditelnosti…
Zase se mi pleteš do cesty!
Přestaň se starat o můj úspěch.
Nezapomeň, bude to moje!
Promiňte mi ty nepříjemnosti.
Vysvětli mi to.
Proč jsi ty dokumenty skrýval?
Chtěl ses s nimi vytasit později?
Proto ses do mě strefoval a neřídil se mými radami?
Jen kvůli těm papírům?
Předseda chce s vámi mluvit.
Ano.
Dovnitř žádnou elektroniku.
Ano.
Kdoví, jestli si nás nenatáčíš.
Dále.
Co ti předseda Jeom slíbil?
- Prosím? - Ten rozvod
je mi úplně ukradený.
Věděls, do čeho jdeš.
Omlouvám se.
Ale jestli jsi mi dal štěnici do pokoje
a předseda Jeom ten materiál předal žalobě,
tak ti to nedaruju.
Tu Songovu zpronevěru jsi taky zařídil ty?
Měl jsem být terčem já?
Že ta zpronevěra měla za cíl vás, je pravda.
Děláš chytrého?
Ptám se, jestli jsi v tom měl prsty!
Ty kompromitující složky schválil ředitel Džo Hjeon-mjeong.
Jeho pravá ruka měla na starost externí audit v Queens.
Hwang Bjeong-u, má účetní firmu.
- Chodili spolu na vysokou. - A?
Provádí audity každoročně,
je zvláštní, že si dosud ničeho nevšiml.
To účetní pana Songa
za pět let opravdu na nic nepřišli?
Tvrdíš mi, že Džo Hjeon-mjeong a jeho firma na mě měli spadeno
a přivírali před zpronevěrou oči?
A proto mě budou vyšetřovat?
Nikoli, pane.
Ředitel Džo to nepodnikl sám. Někdo si ho objednal.
Podle mě to byl stejný člověk, který vám dal do pokoje štěnici a mně vysílač.
Kdo je to?
To zatím nevím.
Cože?
Ty to nevíš,
a chceš, abych ti věřil, po tom, co jsi provedl vnučce?
To myslíš vážně?
Řediteli Džo.
Pospěšte si, prosím.
Proč? Protože po vás jde Bek Hjun-wu.
OČEKÁVANÁ AKTIVA 2 386 690
Zase obchoduješ s akciemi?
Na tom trhu je bordel.
Ať je to tam, jaké chce, hlavně když je moje bejby v červených číslech.
OBCHODNÍ DŮM QUEENS
- Je to červený. - Co?
- Kdo je bejby? - Ne.
- No tak, řekni. - Ne.
Ne!
Přestaň!
Zbláznil ses?
Tys nakoupil akcie Queens?
Ticho, nebo mě máma zabije!
Proč jsi je kupoval?
Už jsem je měl dřív, ale prodal jsem je.
- Kdy? - Když Hjun-wu zmínil ten rozvod.
Nemůžu ignorovat riziko majitele.
Kdyby se o tom rozvodu zmínila média, nepřineslo by to nic dobrého.
Ty jsi ale mazaný.
A zase sis je nakoupil, když si to Hjun-wu rozmyslel?
Jo. Koukej.
- Jdou nahoru. - Ježiši.
Mami.
Moc často si šlofíka nedáváš.
Zdál se mi ošklivý sen.
- Ach jo. - O čem se ti zdálo?
Pořádně nevím.
Že by sen o narození dítěte?
Hjun-wu bude táta?
Nic tak pěkného.
MÁMA
- Haló? - Haló!
To není Bek Hjun-wuův mobil?
Ano, je.
Tady He-inina matka.
Ach ano, paní Kim. Jak se máte?
Hjun-wu si asi zapomněl mobil.
- Ale proč… - Ano.
Teď mluví s mým tchánem.
Nevím, jestli to víte,
ale Hjun-wu obrátil rodinu vzhůru nohama.
Cože? Co se stalo?
Do tchánova pokoje dal někdo štěnici…
Zapomeňte na to.
Věděla jste, že Hjun-wu se chce rozvést?
Zmínil se o tom.
Ale krize jsou v manželství normální.
Myslela jsem, že ji zažehnali.
Ví o tom rozvodu.
Víte…
Měla byste je nejdřív vyslechnout.
Když se brali, řekla jste mi,
ať se mezi ně nepletu.
Ale víte co? Postarám se, aby šli od sebe.
Nepleťte se mi do cesty.
Co říkala, mami?
Co mám dělat?
Bože. Co si počnu?
Neuvěřitelné.
Mami.
To musí být hrůza.
Co když se fakt rozvede?
Parchante.
PRODAT
OBJEDNÁVKA DOKONČENA
Prodal jsem je.
Není to nic složitého.
Udělej to stejně jako s těmi jablky.
Paní Hongová si kousne do hrušky a prohlásí:
„Bože, ta je sladká.“ To stačí.
Mám ji zas prosit o pomoc?
Vždyť nám měla pomoct.
Ale těží z toho oni.
Co ty si o tom myslíš?
Už tak se obětovala dost,
že sem přijela.
A ty se jí chceš doprošovat znovu?
To nebude jen tak.
- Přesně. - Ztratíš tvář.
Ano?
Necháme Park Seok-huna, aby nám všechno vzal?
Ty jdeš vždycky do extrému.
Jsi INFP?
Jak to myslíš? Jsem Park Čun-sik.
Mluvím o osobnosti. Děláš pro dosažení svých cílů něco?
Nebo ti víc záleží na postupu?
INFP, nebo ENFJ.
V tom případě
jsem INFP.
Tak jí dej pár hrušek a řekni jí, ať je okomentuje.
Nejdřív musíme smazat video, kde jí jablka.
Když nechceš jíst s nepřáteli,
- neprostírej jim stůl před nosem. - To dá rozum.
Tati, proč to nezvedáš?
Vybila se mi baterka. Dobře že tu jsi.
Stáhni to video, ve kterém He-in jí jablka.
Už se stalo.
O to nejde. Mám špatné zprávy.
Co se děje?
Bože.
Stejně by ses to dozvěděl.
Hjun-wu…
Bože, co budeme dělat?
Rozvádí se?
Hjeon-te, nemáš léky na úzkost?
- Jasně že ne. - O to nejde.
Měl by to překonat.
Zatraceně!
Připadá ti to k smíchu?
Víš, v takové situaci bych chtěl použít řešení dr. Oha.
Bylo to v 58. díle, v tom s Nancy Langovou.
Doktor Oh při překonávání těžkostí zmiňuje tři kroky.
- Už jsem zapomněl. - Krok jedna.
Uznání problému.
Přesný odhad nastalé krize.
Už podali rozvodové papíry?
To si nemyslím.
Krok dva. Sebeuvědomění.
Zjistit, jak je to vážné a jak se to může ještě zhoršit.
Už o tom psali v bulváru?
Ještě ne. Ale je to jen otázka času.
Jistě.
A poslední krok, řešení.
Rozhodni se, čeho se vzdáš a co si necháš. Pak se podle toho chovej.
Komu teď sejde na nějakých volbách?
Zapomeňte na to.
- Kam jdeš? - Kde je máma?
Teď odešla. Nevím kam.
Musels hned spustit o těch volbách?
Promiň.
Jsem typ INTP.
SUPERMARKET JONGDU-RI
Co to mele?
Hjun-wuova máma o všem věděla a lhala nám.
Jak si dovolují nahrát to video s He-in, když nic nevěděla?
Klid.
Jako její máma zachovej klid.
Jak se asi He-in musí cítit?
Seon-hwa!
Co se děje?
Fakt to Hjun-wu udělal?
Vždycky jsi ho bránila.
Neříkala jsem ti to?
Nemáš vůbec odhad na lidi. Nedivím se, že tě vždycky podvedou.
Na mě to neházej.
Když se někdo rozhodně tě napálit, vždycky tě ošálí.
Proč to nemám nikomu říct?
Ta ženská nás vodí za nos přes 20 let!
Právě.
To jen dokazuje, jak je nebezpečná.
Bez důkazů
všechno popře a z vás udělá blázna.
Buďte trpělivá. Má syna, určitě mu posílá peníze.
Nejdřív vypátráme jeho.
Zatím se zkuste ovládnout.
Musíte.
Nejsem máma, tak to moc nechápu.
Ale to ty asi taky ne.
K tomu nemusím být matkou.
Dovedu si představit, jak jí je.
Přesto si to s tím rozvodem rozmysli.
Vím, dnes je jiná doba,
ale jestli se rozvedou, odnese to hlavně He-in.
Vemte si ji.
Proč koukáš na mě?
Na rozdíl od jejích ex, kteří se šťastně znovu oženili,
je Beom-dža pořád sama.
Co tím naznačuješ?
Taky jsem se hned znovu vdala.
A stejně rychle ses rozvedla.
Seon-hwa, to je teď vedlejší.
Kde je He-in? Co dělá?
Bože, už tak má tolik trápení.
Tolik trápení? Co je jí?
Ale nic.
Jenže je workoholička.
Musí si orazit. Krucinál.
Ježiši.
O čem to mluví?
Tumáš. Taky jsem to podepsala.
Ale kdy a jak to podám, je na mně.
Dobře.
Už konečně chápu, proč teta
před rozvodem chtěla z bývalých vytlouct duši.
Najmu si daleko schopnější právníky než ona.
Bezbolestně odsud neodejdeš.
Bez milosti tě vykopnou.
Dobře.
Chápu to.
Ale drž se prosím dál od Jun Eun-sunga.
Co je ti po tom?
Dlouho byl pryč, a najednou se tu objevil.
A rozhodl se, že do Su-čeola investuje tučnou sumu a tobě
zajistí dohodu s Hercynou.
Určitě k tomu má důvod.
- Taky je podezřelý. - Proč?
Z toho incidentu během lovu existoval kamerový záznam.
Dal jsem SD kartu do firmy na obnovování dat.
Pan Jun ji navštívil a majitel najednou zmizel.
No a? Co to má dokazovat?
Třeba byl jen další klient.
A i kdyby měl něco za lubem,
nenechám se tak snadno napálit.
Mně se to povedlo.
Neudělej stejnou chybu.
K snídani pro vás máme houbovou ovesnou kaši.
- Dáte si? - Ne.
Dám si steak.
Oslnil mě diamantový náhrdelník paní Hongové.
Páv je na svobodě.
- Připravte se. - Ano, paní.
Promiňte, jaký páv?
No jo, jsi tu nová.
Jak paní Hongová vypadala?
Úchvatně.
Přesně tak.
Zapamatuj si jedno.
Čím horší má náladu, tím lépe se obléká.
Dnes byla vyšňořená jako páv.
Takže jsme všichni mrtví.
Co budeme dělat?
Na to
není řešení.
Nad přírodními katastrofami a výkyvy nálad paní Hongové nikdo nemá kontrolu.
Proboha, pardon!
Vytisknu to znovu…
To nic.
Prosím?
Co jste…
Že to nevadí. Nejde o život.
Nic si z toho nedělejte.
To nic. Můžete jít.
Zlobíte se moc?
Ne, z jiných věcí zuřím daleko víc.
Tohle nic není.
Podívej.
Ani tahle odbytá zpráva
mě nerozzlobila.
Šel z ní strach, i když se nerozzlobila.
Zajímalo by mě, co ji rozzuřilo.
Jsme z auditorského týmu.
Provádíme vyšetřování
na základě udání o nelegálním využívání nákladů.
Prosím, postavte se.
Žádné dokumenty neskartujte.
Nic neničte ani s ničím nehýbejte.
Bože, to je úplný masakr.
Bitva mezi Hongovou a Bekem zase vypukla?
Tak to bude katastrofa.
Jdeme.
- Všechny? - Ano.
- Všechny zamítnete? - Ano.
Ale před odletem do Německa jste je schválila.
Ano.
- Všechny? - Ano.
Zamítla všechny.
Obvykle to trvá týden.
Teď není náš problém délka trvání,
ale intenzita.
Co se hergot v tom Německu stalo?
Porovnáme si jejich harmonogram.
Hlavně ať na sebe nenarazí.
Co? Schůzka na oběd. Taky jdeme na suši do hotelu J.
Změň to. A já podle tebe zařídím jízdy výtahem.
Dobře.
BEK HJUN-WU
OBCHODNÍ DŮM QUEENS S.R.O.
„Smlouvy k obchodům před uzavřením jsme již zkontrolovali,
lze je schválit.
Již jsme dohodnutí, nelze je měnit.
Pokud ano, musíte zaplatit trojnásobnou pokutu.
Prosím o schválení.
Sbohem.“
Tak to řekl.
„O pokuty se postará právní tým. Toto schválit nemohu.
Neměli jste předjímat
různé scénáře pro případné problémy,
provést simulace a pak mi vše hlásit? Znovu.“
Tak to řekla.
- Ta si troufá. - Prosím?
Ale nic.
Nejde se dnes na suši do hotelu J?
Pojďme.
Co jít místo toho na čínu?
Proč?
Degustační suši pro všechny nás vyjde na dost peněz.
Dobře. Zvu vás.
Vím, jak jste se nadřeli.
Pojďme na čínu, pane.
To sladkokyselé vepřové obědové menu je vynikající.
Co tak najednou?
Má to snad jiný důvod?
Vůbec ne.
Všichni mají radši čínu.
Proč se pan Kim tak tváří?
Jestli budeme chtít suši, zabije nás.
Určitě je to kvůli tomu, že tam jde i paní Hongová.
Podle mě to Bek pochopil. Já myslela, že čínu miluje.
To je legrace.
Mně je fuk, co si dáme. Ale chci vidět, jak se boháči hádají.
JÁ TAKY
Sova změnila menu na čínu.
Dobře. Orel míří k výtahu v budově A.
Sova jde do budovy B.
Je pozdě. Pojďme do Béčka.
Ale už tu bude.
Orel změnil kurz. Za pár minut dorazí do Béčka.
Nepůjdeme pěšky?
- Chodit po schodech je zdravé. - Ale ne dolů.
Stav nouze.
Jde sem Hongová! Pomoc!
Já jsem v té skupině taky.
Omlouvám se.
Celý tým jí společně.
Asi nemáte co na práci.
Mají toho hodně, tak je chci pozvat.
Jistě.
Měl byste se polepšit.
A když jsme u toho, chci od vás analýzu
opakovaně prohraných případů
za poslední tři roky s řešením, jak se zlepšit.
Ano, madam.
Ale až ji budete číst,
doufám, že ji zhodnotíte bez osobních emocí.
Asi to nevíte.
Když jde o práci,
jsem v podstatě robot, takže nemějte strach.
Vážně? Toho jsem si nebyl vědom.
Kvůli té vaší nevědomosti
neustále prohráváte případy.
Půjdeme po schodech?
- Jistě. - Jdeme.
Četl jste zprávy?
Ta nová biotechnologie je podvod?
- Vždyť jsme do ní investovali. - Použil jste akcie jako zástavu?
Tolik peněz v hotovosti nešlo sehnat.
Dokonce jsem s bankou podepsal exekuční smlouvu.
Já taky.
Co když nám zkonfiskují akcie?
Spojíte se s ředitelem Džo?
Je smutné vidět vás odjíždět.
- Rychle si lidi oblíbím. - Ať se vám daří.
Vaše děti budou rádi, že vás vidí.
Zvlášť když jste teď tak bohatý.
Začínám nanovo, mám v plánu vykonat spoustu prospěšných věcí
a pomáhat ostatním.
Samozřejmě.
Trestní sazba
za finanční podvod ve výši 100 milionů a víc je 25 let.
Ve vězení moc prospěšný být nemůžete.
Tak ať vás nechytí.
Nebojte. Od korejských supermarketů a restaurací se budu držet dál.
Povedu dobrý život.
Tak sbohem.
Šmejd jeden špinavej.
Že se nestydí, po tom, co svoje dlouholeté kolegy úplně vysál.
Sbohem. Jen dál.
Podlej hnusák.
UNIVERZITNÍ NEMOCNICE SUNGMIN
BEK HJUN-WU
He-in.
Kontaktujte nemocnici Sungmin. Musím něco ověřit.
Pane Beku.
Jak se máte? Co vás sem přivádí?
Chci se vás na něco zeptat.
Poznáváte tyto hodinky?
Aha.
Limitovaná edice u příležitosti 101. výročí Ronde de Frédic.
- Vyrobilo se jich jen 101. - Aha.
Ale tyto jsou na zvláštní objednávku.
Vidíte ten žlutý diamant?
Ten se dával pouze do speciálně objednaných ciferníků.
Vím, že žádám hodně,
ale mohl bych znát jména kupců?
Jistě, pomohu vám.
Pomohl jste mámě vyřešit ten případ zanedbání.
Mám konexe u špiček vedení.
Nemusíte se bát.
Děkuji.
Budu zatáčet.
Dívejte se před sebe.
- Pomalu. - Dobře.
Narovnejte záda.
Nohy na pedály. Výborně.
Dobře, teď pomalu zatočte.
Pomalu. To ušlo.
Točte plynule.
- Takhle? - Ano.
- Jde vám to skvěle. - Dobře.
To bylo skvělé. Vážně jsi začátečník?
Ta kolečka nepotřebuju, ale on na nich trval.
Znáš ho, ne? Vyhrál bronz.
- Ano. - Profíka musím poslouchat.
Všichni začínají s pomocnými kolečky.
Bez nich už bych byl k nezastavení.
Sleduj.
- Pojedu rychleji. - Dobře, hlavně v klidu.
Pomalu.
- Takhle? - Přesně.
Jeďte rovně.
Nestalo se ti nic?
Bože, můj synáček! Su-čeole!
Proboha!
Ty krvácíš!
Proč jste ho nezastavili?
Proč by to dělali?
Nevidíš, kolik je tu štěrku? Proč jezdíš tady? Je to nebezpečné.
- Nesedej na to. - Dost, mami!
Skejty, kola, lyže, kolečkové brusle, koloběžky.
Ničemu z toho se kvůli tobě nemůžu věnovat.
Nemohl jsem sjet ani prudší klouzačku, proto nic neumím.
Mohl bys spadnout…
Právě. Nikdy jsem nespadl.
Přesně tak.
Copak nechápeš, jak moc mi na tobě záleží?
Proč bys měl padat?
Mami.
Geon-u si zaslouží tátu,
který ho naučí aspoň jezdit na kole.
Takže to děláš, jen abys naučil syna jezdit?
- Kvůli tomu? - Ano.
Naučím ho,
jak jezdit na kole, na bruslích, na koloběžce,
na skejtu i na lyžích.
Můžeš si na to někoho obstarat.
Proč bys takhle riskoval?
Tohle mají své děti naučit tátové.
Jedu.
- Dobře. - Su-čeole, ne. Spadneš.
- Su-čeole… - Pane Kime, pryč s tím autem!
- Nech toho, mami. - Sesedni.
Pryč s tím autem, nebo do něj narazím.
Haló?
Haló, tady Kevin, z Manhattanu.
Ano.
Volám kvůli tomu bytu na Upper West Side. Majitel ho chce prodat.
Skvělé.
Přistoupím tedy ke koupi. Smlouva bude platná do konce měsíce.
Budete už tou dobou tady?
Musíte ji podepsat vlastnoručně.
Budu tam za dva týdny.
Paní, s panem Bekem se něco děje.
O co jde?
V zahradě na střeše budovy stále volal nějakou ženu.
Ženu?
Jeong-suk.
Jeong-suk?
Jeong…
Vylez, jestli tu jsi.
Jmenuje se Jeong-suk.
Vážně?
Pořád povídá, ať vyleze.
Nezabývejte se tím.
To jméno znám.
Ano, paní.
Máte něco?
Poslední dobou na pana Beka dohlížíme nepřetržitě.
Tohle dělal hodinu po hodině.
Nechodil na typická místa.
Co může chystat?
Cože? Baseball s mincemi?
Ano, pět míčků za pět set wonů.
Chodí ho hrát vždycky po práci.
- S kým? - Sám.
To nic. Dál.
Co je „Babiččina chuť“?
Restaurace s domácí kuchyní. Každý den tam večeří.
- S kým? - Sám.
Zkusmo jsem si tam taky něco dal.
Delikatesa. Sám bych tam chodil.
Proč si hraje na chudinku a jí o samotě?
Může se přece najíst doma.
A co před dvěma dny? Vrátil se o půlnoci.
Ano. To byl na vepřovém bulgogi
v Babiččině chuti,
ve večerce si koupil dvě lahve vody
a odešel do blízké základní školy.
V tuhle hodinu? Na tajnou schůzku?
Ne, byl sám.
- Co tam dělal samotný? - Běhal.
- Běhal? - Ano.
Víte, jak učitelé tělocviku ukládají žákům trestná kolečka.
Tak ty tam běhal.
- Proč? - Nemám ponětí.
Nepůsobil moc sportovně, ještě si zpíval a pořvával.
Bylo to trochu děsivé.
Chcete to vidět?
Neptej se mě, proč odcházím
Byl jsem
To ale blázen
Co to s ním je?
Jak jsem říkal, je to netypické.
Cestou domů potkal zatoulaného kocoura.
Pozdravil ho a dal mu pamlsek.
Milenku jsem nečekal,
ale nějaké ty magnáty ano.
Neodflákli jste to?
Nechci se vytahovat, pane, ale…
Jsem velmi schopný, dokázal jsem vystopovat cíl i v Severní Koreji.
Má pravdu. Je velice houževnatý.
Je právní ředitel Queens,
a jedinou schůzku si dal s kočkou?
S Eongem.
- To je kdo? - Ten kocour.
Nejdivočejší kocour v okolí.
Ale dal mu jméno a on ho poslouchá.
Najal jsem dokonce hackera, aby se mu naboural do telefonu.
Byla v něm spousta fotek Eonga.
Zvláštní, co? Taky jsme si říkali.
Co za muže si fotí tak pěkné fotky ženy, se kterou se chce rozvést?
Podívejte, jak má na ní dlouhé nohy.
Na tuhle fotku se musel dost soustředit.
- To je pravá láska. - Stopro.
Nemyslím, že má bokovku.
To nic nedokazuje.
Už kolikrát jsi na něj někoho pověsil.
Umí v tom chodit.
Myslíš?
Čísla ukážou.
Brzy budou výsledky auditu.
Vůbec nic nenašli.
Proklepli všechno od poplatků za konzultaci
po náklady na vedení procesů, a nic.
Zkontrolovala jsem výdaje z karty i účtu a příliš neutrácí.
Jen často jezdí do automyčky.
- Ale… - Ale co?
Čas od času vybere miliony.
- Skutečně? - Ano.
Dále je divné, že v den výběru vždy utratí
300 000 wonů v Moulin Rouge.
Moulin Rouge?
- To je bar? - Květinářství.
KVĚTINÁŘSTVÍ MOULIN ROUGE
Dnes koupil květiny za 300 000 wonů a poslal je Kim Min-dži.
To je dívčí jméno.
- Myslím, že ano. - Aha.
Takže vybral peníze, koupil květiny
a pak se sešel s Kim Min-dži?
Kde?
Kde je teď?
KIM MIN-DŽI GANGDŽU-GU, SOUL
DCERY KIM MIN-DŽI
HONG HE-IN CEO OBCHODNÍHO DOMU QUEENS
Paní Hongová.
Kim Min-dži?
Chovejte se ke klientům řádně.
Vaše firma už na pohřeb přispěla.
Osobně jste nám poslala květiny a kondolenční finanční dar.
A teď jste tu dokonce osobně.
Nevím, jak vám poděkovat.
Pan Bek jí asi poslal kondolenční kytici vaším jménem.
To mě dojalo.
Líbí se mi to.
Co?
Všechny pohřební sály jsou stejné.
Ale tady je to čisté a moderní.
Nejsou tu jen chryzantémy, ale i jiřiny a tulipány.
Rozjasní prostor.
To jsou andělíčci?
Rokokoví. Hezké.
Také se mi líbí ty halogeny,
ale i to, že nad fotkou jsou bodová světla.
Vybíráte pohřební sál?
Prosím?
Všechno si tu tak prohlížíte.
Jen jsem se rozhlížela.
Ano.
Dlouho jsem na podobném pohřbu nebyla.
Na většině těch, na které chodíme,
příbuzní takhle nepláčou.
Běhají mezi právníky a účetními
kvůli dědické nebo darovací dani.
Mami…
Pravda.
Tihle upřímně truchlí.
Proč jsi poslal ty květiny?
A finanční dar?
Nehraj divadlo. Jsi odporný.
I kdybych časem ztratila paměť,
nikdy nezapomenu, cos mi provedl.
Nechals mě na holičkách, když jsem byla
nejvíc v koncích.
Nikdy ti to neodpustím.
Zkoušej si, co chceš,
ale budu tě nenávidět, dokud budu žít.
Takže stačí,
když si počkáš,
a až ti řeknu, zmizíš.
- To bylo rychlé. - Jistě.
- Co je? - Nic.
- Nechci přilévat oleje do ohně. - Ne, jen do toho.
O co jde?
Víte, že jsme si se sekretářem Kimem dost blízcí.
Teď jsme si volali.
„Jak se mají? Myslíš, že se usmířili?
Co dělají po práci? Ať si nezkříží cesty.“
- Tak sekretářky… - Nejen my.
Všichni zaměstnanci to chtějí vědět.
Víc se jim líbilo, když vám to bylo jedno.
Ale poslední dobou je to jako na houpačce.
To stačí. Radši to nechci slyšet.
Vy jste chtěla, ať mluvím.
Každopádně jedno pro nás udělat můžete.
- Zůstat přátelská. - Dost.
Nejlepší by bylo, kdybyste odjela.
- Pokud možno do ciziny. - Nemáte práci?
Samozřejmě. Jsem vaše sekretářka.
Máte večeři s panem Junem.
Vídáte se s ním často.
Není to skvělé?
Žádné slučování pater.
A vstupní poplatek 8 % ujde.
Proč chce Hercyna najmout vlastní zaměstnance?
Takové mají pravidlo.
- Nesmí tam pracovat nikdo nad 27. - Vím, ale proč?
Nechce, aby jeho výrobky prodávali starší lidé.
Neuvěřitelné.
Co je na stárnutí tak hrozné? Je to požehnání.
Je to skvělé, a navíc výzva.
Krásné.
Je odporný.
Tak to vzdáš? Přistoupil na téměř všechny naše podmínky.
Naše?
Tvé podmínky.
Ano, souhlasil s nimi
kvůli tobě.
Řekni.
Co chceš?
Vím, že jsem ti dlužná.
Je mi nepříjemné, že nechceš nic na oplátku.
Jestli to můžu nějak srovnat, udělám to.
- Rozveď se s ním. - Cože?
Rozveď se s Bek Hjun-wuem.
To chci.
Chtěl tě opustit. Proč s ním ještě jsi?
To je moje věc.
To bylo zase přes čáru.
A můžu jít ještě víc přes čáru?
Co kdybych…
ho nahradil?
Zeptat se tě na to by bylo vážně přes čáru.
Nemůžu jíst.
Když mě někdo urazí, špatně se mi tráví.
Když mu bylo 12, adoptovala ho korejská rodina.
USA jsou sice velké, ale korejská komunita ne.
U něj ve čtvrti bydlel náš nový mezinárodní advokát.
Nebyli si blízcí, ale jeho rodinu tam dobře znali.
- Jak to? - Ihned po adopci se jeho rodiče
přestěhovali do většího domu.
Pak ho poslali do nejdražší soukromé školy.
Hill Crawford Academy.
Roční školné činí přes 60 000 dolarů.
Ale jeho rodiče nebyli bohatí.
Můžeš se s nimi spojit?
Zkoušel jsem to.
Oba jsou mrtví.
Řízení pod vlivem alkoholu.
Ale bylo to zvláštní,
protože alkoholu neholdovali.
Neměla bys tu být.
Jaké to tu je? Dlouho tu bylo prázdno.
Měla bys jít.
Je to dobrý pocit, bydlet se svým synem pod jednou střechou.
Prosím tě, jdi.
- Musíte být opatrnější, paní Mohová. - Neříkej mi tak. Říkej mi mámo.
Nechtělas, abych ti tak říkal, celou tu dobu jsem se hlídal.
Teď už to ani nedokážu.
Ano.
Prožil sis svoje.
Ale nelituju.
Ne? I když tvůj život teď vypadá takhle?
Je hospodyně.
Už tu bydlí dlouho.
Dalo by se říct, že je
taková hlavní hospodyně. Děda na ni spoléhá.
Nevšímej si jí.
Je to nikdo.
A tamhle…
Fuj, je to přesolené.
Mohová už nemá odhad.
Proč je to tak slané?
Proto byste ji měli okamžitě vyhodit.
Kdyby bylo na mně, už se dávno stalo.
- Dojezte to. Další jídlo je pochoutka. - Ano.
Už nevíš, co všechno jsi za posledních 30 let ztratila?
Jistěže vím.
Chtěla jsem jen být synovi nablízku
a vychovávat ho sama.
Ale kdybych to udělala, nemohl bys mít narozeninové oslavy
ani zbrusu novou školní uniformu.
Třeli bychom bídu s nouzí.
Říkávala bych: „Jsme rodina. Držme se.
Brzy bude líp.“
Ale tak jsem to nechtěla.
Je to pěkný dům, ne?
Předseda Hong je puntičkář.
Stavěl ho pět let,
i když jiní by ho měli za necelý rok.
I kameny na zahradu vybíral sám.
Ale už brzy
se jich zbavíme
a budeme mít dům jen pro sebe.
Nemysli si, není to nespravedlivé.
Jen měníme řád věcí.
Tahle rodina vždycky měla, co si zamanula.
Byli šťastní.
A teď
to tu převezmeme
a budeme šťastní my.
Jsi lehkovážná jako vždycky.
Myslíš, že to bude lehké?
- Já… - Ne, tamhle.
Přihraj mi.
Já to taky zkusím.
Je tamhle.
Kluci, napijte se.
Maminka nese pití.
- Jdeme. - Napijeme se?
To si můžeme dát?
Pojďte sem!
Princezničko.
Už jsi vzhůru?
Ty jsi ale krasavice.
Božínku.
Pozor, Beom-džune.
Hele, dívejte se.
- Odnes mě. - Jasně.
Předseda Hong tu před námi zažil štěstí
a ty časy si stále připomíná.
Přesto mu je sebereme.
Nespadneš.
Neměli bychom být
tak lhostejní.
- Co je to? - Nalož s tím, jak chceš.
Jak bych s tím měl nakládat?
Sekretářka Džang říkala, že budou prošetřovat ten tajný fond.
Syn ani vnuk za tebe do vězení nepůjdou,
protože mají svých starostí dost.
- No a? - Tak půjdu já.
Řekněme, že jsem potají zpronevěřila tvůj tajný fond
přes nadaci na stipendia.
Nejsem členka představenstva ani rodinná příslušnice.
Když to vezmu na sebe, nemusíš se starat o riziko majitele.
I když se to objeví v médiích, vezmu skandál na sebe.
Nemusím si udržet čest,
takže to nevadí.
Budou mě vyslýchat a půjdu do vězení.
Neboj se.
KOREJSKÁ REPUBLIKA CESTOVNÍ PAS
Jsi větší charakter
než všechny mé děti dohromady.
He-in.
Proč jsi venku na dešti? Kde máš auto?
Kde je? Kde je pan Oh?
Nevím.
Jak jsem se sem dostala?
Posledních pár dní je to tak pořád.
Čas mi neustále protéká mezi prsty a mám ho čím dál míň.
A co ty?
Jak jsi věděl, že tu jsem?
Víš, co je to za deštník?
Pamatuješ, jak jsi mi ho dal?
Dočista mě to tenkrát odzbrojilo.
He-in.
Nedívej se na mě takhle.
Šance je 51 %.
Můžu se jet léčit do Německa.
He-in.
Proč mi pořád voláš?
Znáš Je-nu, viď? Před dvěma dny měla autonehodu.
Upadla do bezvědomí a odvezli ji na pohotovost.
Pak se tam…
Pak se tam přihnal její muž i s právníkem.
Ztropil scénu, říkal, že ještě musí přepsat poslední vůli.
Dělal takový rámus, že se probrala.
Ty brečíš?
Promiň.
Kvůli čemu?
Tolik se o mě bojíš?
Neboj.
Bek Hjun-wu.
Miluju tě.
EPILOG
- Jmenuje se Jeong-suk. - Nezabývejte se tím.
- To jméno znám. - Ano, paní.
Už je to dávno.
Pořád ji tam hledá?
OBCHODNÍ DŮM QUEENS PLÁNEK
Slyšel jste to, pane Beku?
Na střešní zahradě žije samice mývala.
To ne.
V Soulu mývali nežijí.
Viděla jsem ji.
Hodněkrát.
- Vážně? - Ano.
Vyleze z úkrytu, jen když je tam prázdno a zavoláte na ni.
Vyleze?
To není možné.
Tropíte si ze mě blázny.
Myslím to vážně.
Jmenuje se Jeong-suk.
Vymýšlíte si, co?
Zavolejte na ni, až kolem nikdo nebude.
Ale vyleze, jen když se jí chce.
Ale no tak. To jsou jen povídačky.
Vy lžete.
Je moc roztomilá.
Zase si ze mě střílíte.
To je lež.
Má velké, kulaté oči.
Určitě by se vám líbila.
Mě nenapálíte, je mi líto.
Blázen, pořád tomu věří.
To věří všemu, co mu řeknu?
Není se co divit, že si mě vzal, když jsem mu řekla,
že se mnou bude šťastný.
Jeong-suk.
Vylez, jestli tu jsi.
Jeong-suk?
Jeong-suk!
Chci tě vidět, Jeong-suk.
KRÁLOVNA SLZ
Zase šel běhat a na polévku.
To má být zábava?
Jak bych ji mohl opustit?
Zmiz odsud.
Kvůli schůzce? Baru? Je jediná odpověď.
Milenka.
Proč jsi tu a necháváš se od nich ponižovat?
Dnešek bude
nejlepší den v mém životě.
Stejně si vybere mne.
Ty! Pusť ji!
A jestli jí ublížíte,
máte se na co těšit.
Překlad titulků: Vixo