КОРОЛЕВА СЛІЗ
Дугване!
Поглянь!
Божечки!
КОЛИШНЯ ГЕНДИРЕКТОРКА ХОН ХЕІН УМИРАЄ
-Боже! -Боже, Дугване!
Дугване!
Не забудь взуття!
Місон!
Оскільки мені сказали,
що мені залишилося жити…
дуже мало.
Коли вам поставили діагноз?
Голова Юн теж знає про це?
«КВІНЗ»
Хеін.
Я ще не можу вмирати.
Я тобі
ще не сказала.
Пропустіть!
Що все гаразд.
Що я ніколи не ненавиділа тебе.
Яка з неї користь?
Вона лише діє мені на нерви.
Давай розійдемося. Я хочу розлучення.
Я не подякувала тобі за те, що всі ці роки ти був поруч…
попри всі різкі слова,
яких я не хотіла казати.
Я кохаю її.
Я кохаю тебе, Хеін.
Я кохаю тебе.
Завдяки тобі я ще більше хотіла жити.
Вам не можна.
Вам не можна всередину.
Я думала, що маю більше часу.
ВІДДІЛЕННЯ НЕВІДКЛАДНОЇ ДОПОМОГИ
Ми шукаємо Хон Хеін.
Пані, де Хон Хеін?
Я ще не попросила у всіх вибачення.
ВІДДІЛЕННЯ ІНТЕНСИВНОЇ ТЕРАПІЇ
Пробачте мені.
Пробачте за все.
СЕРІЯ 11
Я думала, ти його не знайшла.
-Розумієте… -Геть звідси.
Що ти собі дозволяєш? Це не твоя лікарня.
Ви збираєтеся побачити голову. Виходьте, бо я вам не дозволю.
Твій син зрадив тебе й перевіз його сюди.
Досі вважаєш себе його законною опікункою?
Гадаєш, це тобі так минеться?
Я сама вийду.
Не торкайтеся мене.
Трясця.
Агов! Дідько забирай!
Агов!
АВАРІЙНІ СХОДИ
-Дайте пройти. -Пробачте, я не можу.
Я не тобі казала. Дайте пройти.
Я теж!
І мене впустіть!
Послухай. Я благаю тебе.
Прошу. Пробач, що була такою нахабною весь цей час.
Прошу, прости мені.
Дозволь побачити батька хоча б цього разу.
Благаю.
Стати на коліна?
Стати?
Гаразд.
Гаразд? Справді?
Ти серйозно?
Але я хочу, щоб ти одразу потому пішла. Інакше тебе викинуть.
Дякую.
Батьку?
Батьку!
Ти отямився!
Я так пишаюся тобою!
Ти молодець!
Ну-бо, годі.
Ви не знаєте, хто я?
Боже.
Батьку!
Що? Він помер?
Батьку!
Ти стерво.
Тобі кінець.
Кажеш, він зробив тебе законною опікункою?
Зараз він отямився.
Отже, доручення вже не діє. Правда ж?
Так, це правда.
-Зачекай. Покличмо лікаря… -Замовкни!
Виклич поліцію.
Батьку.
Це все вона, так?
Та курва заподіяла тобі шкоду, еге ж?
Хто ви?
Батьку…
Чорт!
Чому ви мене теж викидаєте?
Трясця.
ВІДДІЛЕННЯ ІНТЕНСИВНОЇ ТЕРАПІЇ
Що… з нею?
Мамо…
Що з нею сталося?
КТ виявила сильний набряк головного мозку.
Клітини пухлини мозку тиснули на тканини
й тимчасово підвищили внутрішньочерепний тиск.
Його треба знизити…
Пухлина головного мозку?
Що ви таке кажете?
Ти знав усе, про що говорила Хеін. Так?
-Кохана. -То чому ти не сказав нам? Чому?
Чим ти займався?
Треба було сказати, що вона хвора.
Чому не сказав?
-Годі. -Він знову нас обманув!
Він тримав це в таємниці від нас.
Він обманув нас, коли Хеін була смертельно хвора.
-Що ти замислив цього разу? -Я сказав тобі припинити.
Ми не маємо права сердитися.
Мені шкода.
Ми гадки не мали,
незважаючи на те, що ми її батьки.
Прошу, поясніть.
Розкажіть детально
про її поточний стан.
Пані Хон страждає на клаудцитому.
Це вид злоякісної пухлини.
На відміну від звичайної пухлини, коли пухлина —
це велике новоутворення,
ці пухлинні клітини ширяться серед її краніальних нервів, мов хмари.
Її випадок дуже рідкісний у всьому світі,
тому її важко лікувати.
Пробачте мені, мамо.
Мені дуже шкода, що я не розповів вам раніше.
Певно, вона сказала тобі цього не робити.
Це, мабуть, був величезний тягар.
Хеін не хотіла, щоб її батьки
страждали від горя.
Тому хотіла сказати вам тоді, коли справи покращаться.
Сподіваюся, ви не подумали нічого поганого.
Тату.
У печері, у каньйоні
Все копаючи в копальні
Жив та був шахтар-хлопчина
І мала донька Клементина
О, моя люба, моя дитино
О, моя люба Клементино
Ти покинула мене, дитино
Яке горе, Клементино
Судячи з результатів МРТ,
у нього судинна деменція через черепну травму і крововилив у мозок.
Через ураження лобової та скроневої часток
йому важко раціонально мислити й запам'ятовувати.
Наразі у нас немає іншого вибору — лише чекати, доки його мозок відновиться.
Зачекаймо два тижні.
Це означає, що він може одужати?
Це все індивідуально, тому не можу нічого гарантувати.
Сонхва.
Певно, це шок.
Я щойно дізналася і…
Ти знала, що вона хвора.
Тому ти сказала мені не робити того, про що пошкодую.
Пробач мені.
Усі знали.
Усі знали, окрім мене.
Але мамо.
Я щойно сказала тобі, що в мене теж є серйозна проблема.
Тобі не цікаво?
Ти завжди знаєш, що робити, — велика проблема чи мала.
Авжеж.
Я владнаю
свої справи.
Боже, не драматизуйте.
У мене теж анемія.
У мене теж запаморочення, бо я майже не спала.
У Сучхоля теж справи так собі.
Нам усім тут нелегко.
-Що? -Що таке з Хеін?
Це правда? Вона хвора?
Навряд чи її рідні знали.
Навіть Сучхоль.
Певно, він приголомшений.
Ти тому зателефонувала?
Хочу дещо попросити.
У нього тривожний розлад. Так буває, коли в нього стрес.
Це серйозно. Йому потрібні ліки.
Навряд чи він їх узяв із собою.
У нас вони є вдома. Можеш сказати, щоб хтось їх приніс?
-Вони… -Агов.
-Чхон Дахйе. -Він може знепритомніти й померти!
-То нехай помирає. -Як ти можеш…
Чого ти від мене хочеш?
Щоб я його вбив?
Більше не дзвони мені через такі питання!
Інакше я його сам порішу.
Хюнву.
Я думаю, причина в цьому.
Що ти маєш на увазі?
Що це?
Мені сказали носити це із собою…
щоб воно поглинало її енергію.
Я не вірив у це.
Лише хотів хоч раз бути кращим за неї.
Але…
що, як цей клятий талісман —
причина її хвороби?
Це все я винен.
Не треба було носити цей дурний талісман.
Хеін.
Хеін!
Який іще талісман? От скажений.
Ти це бачив? Мабуть, талісман могутній.
Вона отямилася, коли я його порвав.
Сучхолю.
Пробач мені…
за все.
Хюнву, не думаю, що вона при собі.
Поклич лікаря і рідних.
Наша сім'я…
-Як ти? -Я тебе кохаю.
Я кохала тебе
від першої зустрічі
й досі.
Пробач, що не ставилася до тебе краще.
А ще мені шкода, що залишала тебе наодинці
з моїми рідними.
Мабуть, у душі я вже знала,
що ти хотів розлучитися.
Ти так довго нас терпів.
Тому…
усе гаразд. Не шкодуй.
Що ти робиш?
Якщо я не скажу цього, перш ніж помру,
ти ніколи не знатимеш, що я насправді відчуваю.
Кажу тобі це зараз,
бо не знаю, коли помру.
Минулої ночі
я молився більше, ніж за все життя.
Я сказав, що нічого не робитиму,
лише плакатиму щодня,
питиму відрами спиртне,
спатиму на вулиці
й житиму безоглядно,
якщо ти помреш.
Це погроза, а не молитва.
Мені байдуже.
Якщо ти помреш,
я махну на себе рукою.
От побачиш.
Як я побачу, якщо буду мертва?
Годі верзти нісенітниці.
Я тобі душу виливаю.
Мені навіть уві сні
було страшно, що не зможу
тобі сказати.
Не бійся.
Ти не помреш.
Не помреш.
Я тобі не дозволю.
ЕНДОСКОПІЯ
Мамо!
Хеін отямилася! Хутчіш!
Куди вона пішла?
Чому ти не розповіла нам про це?
Але нічого. Тепер я знаю.
Не хвилюйся. Багато моїх близьких друзів — відомі лікарі.
Вони по всьому світу.
Та невже? Треба було сказати тобі раніше.
Пробач мені.
Чому ти просиш вибачення? Це ж ти хвора.
Треба було сказати мені раніше.
Мабуть, тобі було дуже боляче тримати це в секреті.
Тепер буде краще.
Усе буде добре. Так?
Так.
Де мама?
Мамо.
Дай мені побути самій.
Мені щиро шкода, що я не сказав вам
раніше.
Забудь.
Яка мама
може не знати, що її дитина помирає?
Я нічого не знаю про власну доньку.
Як це жалюгідно.
Не можу повірити, що виливала свій біль
на власну доньку.
Щоразу, як те мале дитя тягнулося до мене…
Я жодного разу
не обняла її.
Я сама не можу себе терпіти.
Я б не хотіла мати таку маму.
Хюнву.
Це все я винна.
Я завдала своїй доньці
болю, тиснула на неї.
Тому вона хвора.
Хіба ти лікарка?
Звідки ти могла знати про те, чого навіть лікар не знає?
Вони не знають причини чи як запобігти моєму захворюванню.
І тиск тут ні до чого.
Чому ти…
така наївна?
Ти мене бісиш.
А ще…
мені теж було б важко
мати таку доньку, як я.
Це все не твоя вина.
Хеін.
Тобі було
дуже боляче?
Ну…
Іноді боліло, а іноді — ні.
Я гадки не мала, що ти хвора.
Пробач мені.
Це все я винна.
Мені шкода.
Я помилялася.
Я тобі сказала.
Це зовсім не пов'язано з тим, як ти до мене ставилася.
Я не хотіла тобі казати, бо знала,
що ти не зрозумієш.
Пробач.
Мені…
Мені дуже шкода.
Я не зможу жити
без тебе.
Ні.
Не помирай.
Прошу, Хеін, не помирай. Пробач мені…
Моя люба Хеін…
Пробач мені…
Пані Фортуна на її боці, бо та лиха курва така старанна.
Вона таки щось.
Голово Хон.
Ви впізнаєте, де ми?
Ну ж бо, не бійтеся. Ми вдома.
Ходімо всередину.
Пані, зараз виготовляють багато гарних електричних візків.
Нехай голова й отямився, та він хоче, щоб його годувала
тільки я.
І я не можу від нього відійти. Тому я попросила вас приїхати сюди.
Ми розуміємо. Він отямився лише завдяки вам.
Годі лестощів. Я чекаю пояснень.
Як він міг проводити таку пресконференцію зараз?
Ми теж гадки не мали. Голова Юн зненацька…
Могли докласти більше зусиль.
Вам так багато платять лише для того,
щоб ви не допускали подібних катастроф.
Господи, мені не варто було цього казати?
«У вас немає права казати нам такі речі.
Що ви знаєте, якщо лише готуєте й доглядаєте за головою?»
-Адже так? -Авжеж, ні, пані.
Тоді показуйте всі чернетки мені, перш ніж давати їх
голові Юну, і скажіть піар-команді прийти завтра вранці.
Навіщо?
Ви не читаєте новин? Громадськість обурена.
Люди співчувають попередникам і критикують нас.
Лише мене одну хвилює те, що ціни на акції падають?
Ключові інвестори розлючені.
Вони хвилюються,
що не зможуть вчасно вийти через різке падіння акцій.
Ще залучать співінвестора як генерального партнера.
Ми мусимо знайти таємні кошти, якщо хочемо стулити їм роти.
Ви щось розкопали?
Я отримав підтвердження, що Джамал Ібрагім,
президент інвестиційного банку LCC в Лабуані, в Малайзії,
розпоряджався рахунком.
Я думаю, він зняв гроші й переказав їх.
-Скільки? -900 мільярдів вон.
Негайно відряди когось у Лабуан.
Дізнайся про наступний рейс.
Цей ресторан славиться своїми калькуксу.
-Спробуйте поїсти. -Пробачте.
Навряд чи я зможу.
У такі часи треба добре їсти.
Сім'я розраховує на вас.
Треба залишатися сильним, щоб діти були таким ж.
Вони шукають силу не в мені.
Не я опора цієї сім'ї.
Насправді нею завжди був мій батько.
Іноді це мене ображало, але я відчував і полегшення.
Жалюгідно, еге ж?
Мені було легше, що мої діти не покладаються на мене.
Моя донька помирає,
і я сказав їй довіритися мені.
Та я сумніваюся, що для неї це мало якесь значення.
Помиляєтеся.
Наші діти сприймають нас інакше.
Мій батько помер молодим.
Але навіть зараз
я згадую його, коли треба прийняти важке рішення.
«Що б він зробив?»
Ви —
дороговказ для своїх дітей,
ким би ви не були.
Тому добре їжте, будьте сильним,
високо тримайте голову й осявайте все навколо.
Ось.
Тримайте.
Давайте їсти.
Навіть найсмачніші калькуксу огидні,
коли розмокають.
«Що це щойно показали? Якусь мелодраму?
Вона досі по вуха закохана в колишнього чоловіка.
Ще не бачила смертельно хворої
-такою закоханою». -Годі.
Ви стали головною темою розмов у місті, доки були без тями.
Не будь дурною. Це жахіття.
Що ви таке кажете? Ви переживаєте кардинальні зміни.
Ви прагнули вступити в Клуб трильйонників.
Ваша сім'я збанкрутувала й утекла за один день.
А зараз ви Джульєтта.
Якщо простіше, то люди думають, що я безнадійно закохана
в ексчоловіка, і що я розповіла про хворобу, щоб його врятувати.
-Це правда. -Тому я і нажахана.
Є інші речі, про які треба хвилюватися.
Які саме?
Що це?
Я купила парадну сукню.
Купила за повну ціну в універмазі.
-Що це означає? -Ви мені скажіть.
Що я дуже зраділа,
що ви повернетеся.
Але я мушу її повернути.
Не хвилюйся.
Тебе призначать до когось іншого.
Тоді й одягнеш.
-Ні, дякую. -Чому ні?
Ви знаєте, я не люблю чужих.
Враховуючи мою професію, шансів влаштуватися буде небагато.
Тому повертайтеся. Я чекатиму.
Не можу обіцяти.
Але докладу зусиль.
Я думала, це не має значення. Ви завжди казали просто зробити.
Тому я скажу так само.
Вертайтеся, перш ніж я виплачу сукню.
І коли це?
За шість місяців.
-Це трохи… -Просто повертайтеся.
Гаразд, повернуся.
Чому ти сердишся?
Я…
сьогодні вас обійму,
бо ви врешті-решт отямилися.
Поглянь-но.
За один день я стала розлученою, яка закохана у свого колишнього.
Тобі смішно?
Чому тебе це турбує?
Озирнись.
Вони мене жаліли, еге ж?
На мене так ще ніхто не дивився.
Це вперше.
Так не піде.
Упадай за мною перед ними.
«Перед ними?»
-Як? -Спершу…
-Закохано дивися на мене. -«Закохано?»
Ось так?
Ну…
Непогано.
Ти ще довго дивитимешся?
Що?
Де твоя ліва рука?
Зрозумів.
Ось так?
УНІВЕРСИТЕТСЬКА ЛІКАРНЯ СУНМІН
Я здивувався, що ти подзвонила.
Я мала дещо сказати.
Як ти почуваєшся?
Мені краще.
Завтра виписуюся.
Чому так швидко?
-Вони мало що можуть зробити для мене. -Тоді повертайся додому.
Там було б зручніше.
Я не для цього телефонувала.
-Слухаю. -У тебе неприємності.
Ти намагаєшся вгамувати пресу. Ключові інвестори, певно, тиснуть на тебе.
Тобі не вистачило б акцій, щоб їх зупинити,
навіть якби вони захотіли нового генерального партнера.
Отже, ти знаєш.
Це все через тебе.
Це ти що…
хвилюєшся за мене?
Ні. Мені не шкода через твоє становище.
Якщо ще раз мене спровокуєш, то втратиш щось іще більше.
Це все.
Гаразд.
Отже, ти тому дзвонила.
Але в мене серце завмерло,
коли ти зателефонувала, хоча я розумів, чому ти це робиш.
Ти не знаєш,
як довго в мене ці почуття
чи коли вони вперше з'явилися.
Ні, не знаю.
І не хочу знати.
Ти пам'ятаєш, чому
я порвала з тобою стосунки в університеті?
Я була вдячна за твою допомогу у важкі часи.
Але ті важкі часи виникли через тебе,
якщо так подумати.
Тобі слід було ставитися до мене прихильніше ще до того.
Я зробив це все лише тому,
що не міг наблизитися до тебе, як би не намагався.
Так ти ставишся до інших.
От навіть зараз.
Ти штовхнув мене в яму, щоб мати змогу витягти звідти.
Про яку прихильність може бути мова?
А що ж Хюнву?
Він гідний твого кохання?
Він хотів покинути тебе.
Чи пухлина вплинула на твою пам'ять? Ти забула?
Зараз він зі мною.
Він зі мною
саме зараз.
Треба ще щось пояснювати?
-Наговорилися? -Пане Пек.
Чому ти досі поруч із нею?
Чому я мушу тобі пояснювати?
У тебе з'явилися почуття, коли ти дізнався, що вона вмирає?
Чи ти сподіваєшся, що вона щось тобі залишить?
Просто прийди до мене.
Я дам тобі все, що хочеш, якщо ти її покинеш.
Ти дуже мене дратуєш, тому зникни.
Агов.
Я не хотів казати тобі того, чого не казав ще навіть їй.
Але що б ти не робив, я нікуди не дінуся.
Я залишуся з нею назавжди.
Я буду з нею.
Тому не варто сподіватися, просто зникни.
Ти повернувся.
Голова тут.
Ти чув?
Схоже, ти щаслива.
Звісно, ні.
Як радіти, якщо кохання всього твого життя розбило тобі серце?
Що з твоїм обличчям?
-Боляче? -Це тебе…
Не стосується.
Моє життя завжди було безнадійним.
Сильніший біль чи слабший —
мені байдуже, якщо болить.
Тому годі корчити з себе
типову маму.
У тебе гість.
Чому ти не відповідав на дзвінки?
Ти не відчуваєш провини за те, що зі мною сталося?
Я сказав тобі не дзвонити, то чому ти приїхав?
Я уникнув арешту, але я досі на гачку.
-Пек Хюнву не сидітиме спокійно. -І що?
Хіба я один піду на дно, якщо всі дізнаються
про подвійний контракт та інвестиційне шахрайство?
Гадаєш, ти втримаєшся на посаді, голово Юн?
Це кількість акцій, що належать обмеженим партнерам Инсуна.
Я випитала в нього сьогодні.
«Хіба твої партнери не розлючені?
Хочуть нового генерального партнера?»
І він погодився.
Це означає…
Він досі не знайшов таємні кошти голови Хона.
Ти знав
про таємні кошти у Швейцарії?
Три корпорації засновано на Віргінських островах,
у Молдові та Сингапурі.
Таємні кошти у Швейцарії переміщені в Сингапур.
Потім Віргінські острови
нібито позичають гроші Молдові,
а Сингапур стає гарантом боргу Молдови.
Потім Молдова оголошує, що не може його повернути?
Правильно.
Потім Віргінські острови подають позов через несплату,
суд вимагає, щоб Сингапур повернув кошти.
Суд уможливлює легальний переказ таємних коштів.
Коли все готово, ці три корпорації
закриваються, щоб було важко відстежити кошти.
Вони продовжують відмивати так само.
І зрештою пересилають гроші в банк у Лабуані, в Малайзії.
Неймовірно.
Це означає, що таємні кошти зараз у Малайзії?
Я так не думаю, бо Инсун відрядив декого сьогодні в Лабуан.
Отже, він теж не знає кінцевого місця призначення.
До речі,
звідки ти про все це дізнався?
Багатьом людям не подобається ситуація, що склалася,
але вони не можуть висловитися.
Дехто з них працює в «Квінз» понад 30 років.
Секретар Чан роками працював у голови Хона.
Та він відмовився від величезної зарплатні й звільнився.
Секретарю Чан.
Як у вас справи?
Вони розповіли тобі це заради нас?
Ні, заради компанії, якій вони віддали все життя.
Вони не хочуть дивитися, як руйнується компанія.
А ти?
Чому ти це робиш? Заради компанії?
Так, заради компанії.
Бо я знаю, як сильно ти любиш
свою компанію.
Ми взяли до уваги думки всіх учасників.
Ви порушили обов'язок конфіденційності
та злили інформацію…
-Ви хто? -Звісно.
Ми прийшли захищати свого клієнта пана Пек Хюнву.
Слухайте. Ви не має права втручатися у внутрішню перевірку.
Згідно з пунктом 3, параграфом 1 статті 12 і параграфом 4 статті 11
адміністративно-процесуального закону, клієнт має право найняти
адвоката представляти його.
Продовжмо.
Враховуючи ці причини, ми вирішили звільнити вас…
Причина звільнення —
отримана інформація від керівника конкурентної компанії,
який заявив, що пан Пек злив їм дані ВІП-клієнтів.
І ви впевнилися, що він отримав їх за допомогою своєї перепустки.
-Так, і що? -Коли ви отримали цю інформацію?
Шостого серпня.
Коли пан Пек вилучив список клієнтів?
Першого й другого серпня.
-За два рази. -Дивно.
Його дані для входу у внутрішню мережу були видалені 28 липня.
Правильно.
Я повернув перепустку, корпоративну карту, ноутбук
та все інше того дня.
Може, то була не ваша перепустка. Ви могли взяти чужу.
Чию, наприклад?
Може, когось із свого відділу.
Це означає, що звичайний співробітник має доступ до списку ВІП-клієнтів універмагу.
-Це не проблема? -Правильно.
Має бути доказ, що доступ до певної інформації обмежено,
щоб вона вважалася секретною.
Якщо будь-хто міг отримати доступ та завантажити матеріали,
це означає, що універмаг
не тримав у таємниці список ВІП-клієнтів.
Справжня причина — це розтрата, а він підписав усі пов'язані документи.
Ми віддали ці 27 підписів експерту-документологу, який
очолював відділ контролю документації в Національній судово-медичній службі.
Розмір та характерні риси підписів
абсолютно ідентичні.
Це можливо лише, якщо зробити дублікат його підпису.
Ми не можемо довіряти цьому результату, адже це ви його замовили.
Тоді попросімо прокуратуру дати йому оцінку.
До вашого відома, за підробку документів немає штрафу.
Лише ув'язнення до трьох років.
Сподіваємося,
ви приймете
мудре рішення.
-Це я. -Вітаю, пане.
Позбудься
Пек Хюнву.
Він заважає нам обом.
Ти хотів на Боракай?
Я відряджу тебе туди
й добре заплачу.
Голово Юн.
Минуло разу сталася халепа, бо я був трохи необачним.
Цього разу я належно подбаю про це.
Що більше юристів, то краще. Чудово, що в тебе є ми.
Попри різні спеціальності, ми згуртувалися, щоб підсобити другові.
Ми наче Месники.
Пробач, але я тут ще й тому, що мене постійно питають,
чи ти знову сходишся з колишньою.
То що?
Це тебе не стосується.
Твоя спеціальність — торгове право.
Він має рацію. Ти знаєшся на законах про рахунки та чеки.
Це в минулому. Зараз я беруся за будь-які справи.
Глянь-но на це
й відстеж гроші.
БАНК ШВЕЙЦАРІЇ WSB
Де ти їх узяв?
Вітаю.
Візьміть.
-Я викину це, коли виходитиму. -Дякую.
-Другий цокольний? -Так.
Секретарко На, вітаю.
Вітаю.
Візьміть-но.
Дякую.
Він шукає секретні кошти голови,
щоб купити більше акцій.
Секретні кошти? Скільки?
Дев'ятсот мільярдів.
Я знайду їх
першим.
Пані, не забувайте про УФ-проміння.
Чому ти ходиш сюди?
Хіба ти не стала на бік Помджа?
Вибачте?
Боже, ви не так зрозуміли.
Того разу
мені стало шкода, бо вона благала мене
допомогти хоч раз побачити батька.
Я іноді буваю такою м'якосердою.
То ставай на бік тих, кого жалієш.
Боже, пані Мо!
Ви ж мене знаєте.
Я завжди на боці грошей та влади.
Зрештою, зараз ви королева.
Мені не треба ставати гендиректоркою абощо.
Я просто триматимуся вас,
як ваша покоївка.
Хай їй грець, такій покоївці.
Що ж, побачимо.
Звісно.
Я, дивовижна Ґрейс, служитиму вам дивовижно.
Пане, пригадуєте цю кімнату?
Кажуть, перебування у звичному середовищі
може допомогти одужати, тому ви тут.
Нелегко бути доглядальницею.
Пізніше я вам зроблю масаж.
Може, трохи олії ладану?
Звісно.
Дякую вам.
Можете йти, нехай він відпочине.
То що?
Спогади повертаються?
Скажи-но, де мої гроші?
Де таємні кошти, які ти сховав під моїм іменем?
Хай там що, стежте за нею.
Хтозна, що ще вона йому заподіє?
Бувайте.
Господи.
Боже, він напіводягнений серед білого дня.
У чому річ?
«Подивіться на мене.
Я привабливий.
І тіло в мене чудове».
У цьому річ?
Господи.
Що ви робите?
Я…
Ну…
Схоже, ви підглядали.
Ні, не підглядала. Просто проходила повз
і побачила вас там.
Хочете?
-Що це? -Шовковиця.
Це такі…
-Ягоди? -Так, ваша правда.
Вони корисні для жінок.
-Скільки? -Я не продаю.
Задарма.
Чому ви…
Як оригінально. Мушу віддати належне.
Що?
Ви перший чоловік, який залицяється, використовуючи шовковицю.
Але дозвольте сказати прямо.
Приймаючи це,
я не стверджую, що приймаю вашу любов.
-Який у вас тип особистості? -Що?
Думаю, логіст.
-У мене… Що? -Ви не вмієте висловлювати емоції.
Ви перфекціоністка з гарною пам'яттю. Ззовні холодна, а в душі добра.
До цього типу належать Роберт де Ніро й Наталі Портман.
Що він таке каже?
Але чому ви вдома?
Хіба вам не слід працювати, як іншим?
Я не працюю
надто багато.
Чому це?
Бо життя дуже коротке.
Я працюю достатньо, щоб себе забезпечувати.
То що? Він незалежний фермер?
Він нарвав її для мене?
Боже.
Наталі Портман?
Господи.
Як багато!
Це від Йонсона.
Він нарвав шовковиці.
Каже, що має ще.
Забагато нарвав,
тому роздає.
Це ж безглуздя.
Міг продати надлишок.
Він завжди залишає стільки, скільки треба сім'ї,
а решту роздає.
Що ми з цим усім робитимемо?
Мені якось сказали, що мудрі їдять м'ясо, коли настають важкі часи.
Так, це правда.
Сама рішучість не може зміцнити силу волі.
Здоров'я теж важливе.
-Витри руки. -Гаразд.
А ще згадайте, що ви їли на всіх особливих подіях.
М'ясо.
Правда? Дні народження, випускні, перший день на роботі…
І гляньте.
Ми святкуємо її повернення з лікарні теж м'ясом.
Ми завжди їли китайську їжу на мій день народження.
Що таке кисло-солодка свинина? А курка чилі?
-Я сам підсмажу. -Ти?
Ти їси лише те м'ясо,
яке тобі подають на тарілці.
Надалі я смажитиму м'ясо для своєї сім'ї.
Покладіть щипці.
-Я сам. -Так, пане.
Хеін, я пригадую,
лікар казав, що лейкоцити — це найважливіше.
Він сказав, що тобі треба досягти
певного рівня, щоб тебе лікували в Німеччині.
Так і є.
Рівень лейкоцитів має бути
від 4 000 до 10 000 клітин на мікролітр.
А який рівень був у Німеччині?
Лише 1 500.
Це мало.
Але останнім часом він значно зріс.
Зараз близько 3 000.
Це вдвічі більше.
Я пишаюся тобою.
Ну… Це не так уже й багато.
-Попереду ще понад 1 000. -Тобі майже вдалося.
Будь наполегливішою.
Агов, це ж не навчання. Я не можу просто «бути наполегливішою».
У такому разі, що ти маєш робити? Ін'єкції, а ще що?
Я дізнавалася.
Тут важливі витривалість та імунітет.
Вона має добре їсти й приймати багато вітамінів та білків.
І добре відпочивати.
Тоді їй треба їсти багато м'яса
та бобових.
Я спланую її харчування.
-Помджуне. -Так?
Перевертай.
Авжеж.
Ні.
Воно підгоріло. Що робити?
Можна просто обрізати.
-Дасте мені ножиці? -Ні.
Я сам це зроблю.
Отже, їй потрібне м'ясо та бобові.
Що ще?
Банани й горіхи…
-Це смачно. -Боже.
Смакота.
Це справді смачно.
-Погляньте. -Йому подобається.
Господи.
Треба це перевернути.
Погляньте-но.
Їй потрібно багато білка.
Так і є.
Їж, доки робиш це.
Витри її.
Заходьте.
Він знову не працює.
Справді?
Треба притискати цю частину.
Я не вмію так, як ти.
Купити новий?
Навіщо?
Бо тобі важко ним користуватися.
Тоді ти мені допомагатимеш. Глянь, який ти вправний.
Я думаю,
я щоразу все краще…
сушу тобі волосся.
Твоя правда.
Ти зробив гарні кучері.
Тобі це добре вдається, суши мені волосся й надалі.
Звісно. Без проблем.
Що ще?
Скажи, що ще ти хочеш, щоб я робив, — і я робитиму.
Я радію,
коли ти сушиш мені волосся зламаним феном.
Отже, тільки це?
Я багато прошу.
Доведеться бути поруч зі мною щодня.
Не думаю,
що зараз треба бути жадібною.
Ні, будь жадібною.
Тобі можна.
Не намагайся ставитися до мене занадто добре.
Я зізналася в коханні не для того, щоб ти краще ставився до мене.
Я просто
висловлювала свої почуття.
Я теж.
Моє серце хоче цього.
Я хочу стати кращим,
якщо зможу.
Ось що я відчуваю.
Учора…
я кілька секунд не могла впізнати
обличчя Сучхоля.
І не могла згадати ім'я мого лікаря.
А ще заблукала, ідучи до палати,
й хвилину стояла, не рухаючись.
Коли лікар уперше сказав мені про хворобу,
він попереджав про втрату пам'яті,
утрату чутливості та порушення мовлення.
Та я йому не повірила.
Я думала, що таке буває з іншими.
Я думала, що це не про мене.
Та це стається точнісінько в цьому порядку.
Можна очікувати наступного симптому, і це мене жахає.
Я не хочу, щоб ти
був поруч зі мною, коли це станеться.
Що ти таке кажеш?
Будьмо щасливі тут і зараз.
А коли хвороба загостриться,
я хочу, щоб ти
покинув мене.
Таке моє бажання.
Що? Коли він вийшов з гри?
Щось сталося?
ГРАВЦЯ ДЕАКТИВОВАНО
Трясця.
Обслуговування.
Випий.
Таке гірке?
-Не таке, як моє життя. -Боже.
Учителю, звертайся до мене вільно.
«Учителю»?
Навчи мене боксувати.
Я так і не зміг ударити
Инсуна минулого разу й принизливо впав на землю.
Я розумію.
Та якщо ти так різко, з люттю почнеш тренуватися…
-Ти травмуєш суглоби… -Суглоби?
Та я не проти!
Інакше я просто збожеволію!
Що, як у майбутньому мені доведеться захищати сім'ю, а я не зможу?
Аж мороз по шкірі.
О боже.
Гаразд.
Я навчу тебе.
Дякую.
Сідай.
Сядь.
Сядь-но.
Та оскільки ми робимо це поспіхом,
я можу навчити тебе лише одного.
Чого саме?
Завдати одного удару
комусь сильному.
Є дві базові навички.
Сучхолю.
Удар мене.
Ти серйозно?
Я такий сильний?
Ні, це перша навичка.
Перебільшуй.
Щоб людина відчула свою зверхність і подумала:
«Він мені не рівня.
Я майже переміг.
Я дивовижно сильний».
-Ясно. -Що ж, почнімо.
-Молодець. -Було боляче!
-Пробач. -Мій ніс!
Нащо мені цього вчитися?
Щоб людина втратила пильність.
Мусиш дочекатися, коли опонент утратить пильність,
а потім завдати вирішального удару.
Але доти мене будуть лупцювати?
Це друга навичка.
Витримка.
Щоб тримати удари, потрібна витривалість.
Гадаєш, мені вдасться?
Мухаммед Алі, мій наставник, сказав наступне:
«Неможливе —
це не факт, це точка зору».
Розумію.
Ти це зможеш, Сучхолю.
Тримай удари зараз — і станеш чемпіоном у житті.
Це теж твій наставник сказав?
Ні, це кажу я.
Гаразд.
Спробуймо.
Добре.
Господи.
Я не знала, що ви відпочиваєте в такому прекрасному
й чистому довкіллі.
Який, у біса, відпочинок?
Як ти посміла сюди приїхати?
Мамо, я її запросив.
Справді? Чому?
Я дечого вам не розповів.
Ідеться про таємні кошти дідуся.
Дев'ятсот мільярдів?
І ці гроші в Малайзії?
Ні, я думаю, вони тут.
-У Кореї. -Так, пане.
Гроші відмили в Гонконгу, а потім вони потрапили сюди.
Одна фіктивна компанія
позичила гроші п'яти інвестиційним компаніям у Кореї,
а потім закрилася.
Це означає, що п'ять компаній не повинні їх повертати.
Батько володіє цими компаніями?
Перед його хворобою право власності передали
пані Мо.
Що ти сказав?
Тобто що, ця курва все забрала?
Я так не думаю.
Вона досі їх шукає.
Скажи-но.
Де мої гроші?
Де таємні кошти, які ти сховав під моїм іменем?
Ти певен, що Ґрейс має тут бути?
-Чути це все? -Довіртеся мені.
Я відступилася від них.
Пам'ятаєте Лі Вунпюна?
Я теж скерувала свій літак
до цієї землі свободи.
Це ми ще побачимо. Погляньмо на твій літак.
Розповідай.
Один знайомий з рієлторського бізнесу сказав дещо дивне.
Що директор Чін з «Квінз Ґелері» винайняв
склад на 1,5 гектари на околиці провінції Кьонгі.
Не схоже, що вони будують знімальний майданчик,
то нащо їм велетенський склад?
Тому ти думаєш, що гроші там.
В яблучко.
Ви сказали приносити вам усю пошту, надіслану
колишньому голові.
Добре.
ДОВІРЧЕ ЗБЕРІГАННЯ
Я могла поїхати сама.
Немає потреби тут роїтися.
Тобі не можна довіряти. Це наче лишити дитину без нагляду.
Ви під прицілом преси.
-А якщо вас упізнають? -Ми замаскувалися.
Далі ми самі, можеш іти.
Ви мене ображаєте.
Це місія під прикриттям.
Ви колись щось підробляли раніше? Ні.
Усе моє життя — підробка,
як ви змогли б обійтися без мене?
Гаразд. Прошу уваги.
Я — рієлторка,
а ви — оптові дилери, яким потрібен величезний склад.
Говоритиму я, тому нічого не кажіть.
Гаразд?
Ходімо.
Тут ніде сховати усі ті гроші.
До речі,
що вони зберігатимуть?
-Ключки для гольфу… -Одяг…
Він імпортує
спорядження для гольфу,
а вона продає одяг в Тондемуні.
Він з Китаю.
Він розуміє корейську,
але не розмовляє нею.
Пане, без коріандру, будь ласка.
Я не розмовляю китайською.
Температура й вологість тут
регулюються?
Ви помітили.
Наші колишні клієнти імпортували твори мистецтва.
Я трохи знаюся на мистецтві.
Яких художників?
Вони не були відомими.
То були новачки. Але зараз вони дуже відомі.
Їхні твори підскочили в ціні в 20-30 разів.
У цьому місці хороша енергетика.
-Мені кінзу не додавайте, будь ласка. -Так.
Він хоче глянути на твори мистецтва.
Авжеж.
Ваша величносте, що сталося з моєю дитиною?
Вхідні двері відчинені.
Ми йдемо всередину, перевір офіс.
Гаразд. Я це зроблю.
Це вважається відрядженням.
Я доплачу вам.
Краще б мене за цим не спіймали.
Твори мистецтва так не зберігають.
Ви казали, ці картини підстрибнули в ціні?
Так, я таке чув.
Я добре тямлю в мистецтві, але не схоже, що вони такі вже чудові.
Я думаю, річ у тих картинах. Так він відмив кошти.
Отже, на ці гроші він утридорога придбав роботи новачків-художників?
Так, удесятеро чи вдвадцятеро дорожче.
Після переказу, певно, 90% чи більше грошей
повернулися йому готівкою.
Це значна сума.
Цікаво, де всі ці гроші.
РОЗШИФРОВКА…
Нам треба їхати.
Часу обмаль.
Дідько.
Надто багато даних.
Я поговорю з клієнтами й одразу вам зателефоную.
Бувайте.
ОФІС ПРОХАННЯ СТУКАТИ
Він зламався?
Тобі не можна мокнути. Зачекай тут, я піджену авто.
Хеін.
Хюнву, ти швидко.
Чому ти тут?
Уставай.
Голова закрутилася.
І я голодна.
З'їжмо щось смачненьке, потім поїдемо додому.
Звісно.
Я довго спала?
Ні, не дуже.
Хеін.
Тримайся.
Чому?
У нас знову хтось на хвості?
Нічого. Я відірвуся від нього.
-У тебе все гаразд? -Так.
Викликати поліцію?
-Зачекай. -Треба викликати.
Того разу на тебе теж напало троє чоловіків.
Хеін!
ЕПІЛОГ
Боже.
Глянь на ці коментарі.
Це все тому, що Инсун
розпустив брехливі чутки, що ти був під слідством
за розтрату коштів до розлучення.
Пусте. Забудь.
Як я можу?
«Колишній Хеін, певно, одружився з нею через гроші.
Він шахрай.
Треба бути обережною з гарними чоловіками».
Як вони сміють тебе обмовляти?
Подаймо на них до суду.
Забудь. Ходімо.
Зачекай. Хтось і Хеін обмовив.
«Вона вже втішилася після розлучення. Неперебірлива».
Вони її зовсім не знають.
«Може, вона збрехала, що вмирає».
А це вже занадто…
Хто це написав?
Зроби скріншот.
Закинь у PDF-файл і подай позов.
Ні, поступок, ні перемовин.
Що з твоїми очима? Ти мене лякаєш.
Вони всі за це заплатять.
КОРОЛЕВА СЛІЗ
Я скоро знайду таємні кошти.
Ось так!
Годі вже.
У нас власна історія, як у кіно.
Які закохані.
Де статуя?
Дахйе!
Покидьки!
Треба перевірити.
Я вже ні в чому не впевнена.
У мене першого з'явилися почуття до тебе.
То він знає, де гроші?
Це насправді? Я не сплю?
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька