QUEEN OF TEARS
TRE ÅR TIDIGARE
Alltså, det är vår smekmånad.
Varför vill du gå till en kyrkogård av alla ställen?
Du är lite underlig.
Jag tycker om att det är en kyrkogård mitt i en park.
Man är inte begravd på ett berg eller spridd i havet.
Man vilar nära sitt hem.
Det gör att döden verkar som ingenting.
Kanske det.
Är det där hans frus grav?
Vadå? Vad menar du?
Den där gamle mannen.
Jag ser ingen.
Han var precis där.
Skräm mig inte så där.
Du vet
de där männen på film
som tar med blommor till sina avlidna fruar varje dag.
Han såg ut som en sån.
Kom ihåg det här.
Jag tänker inte göra det för dig.
Inte?
Om du dör före mig,
ska jag leva en dag till,
sen ska jag följa dig.
Strunt samma.
Det är sant.
Hur kan jag leva utan dig?
Strunt samma.
Jag menar det.
Nu räcker det.
Vi lägger tonvikten på våra lyckliga stunder.
Men vi vet inte
vad framtiden bär i sitt sköte.
Så vi lovar sånt som vi inte kan hålla
och skrattar som om de här stunderna kommer vara för alltid.
Men det finns en mörk sida bakom de där strålande ögonblicken.
När de magiska ögonblicken försvann
och svårigheterna gjorde att jag ville ge upp,
slog mig en tanke.
"Visst. Jag har haft många motgångar, men jag har ännu dig kvar."
Det hjälpte mig att stå ut.
Men,
jag var tvungen att ta ett hemskt beslut.
Så…
…du ber mig
att ta ett beslut?
Jag tappar minnet om jag gör det
och annars dör jag.
Ber du mig välja det mindre dåliga?
-Nej. -Så vad då?
Glöm det.
Jag ska låtsas…
…att det var en fin dröm.
Släpp mig. Släpp mig sa jag.
Gör inget val.
Tänk inte.
Lyssna på mig.
Bara… lev.
Gör det.
Snälla,
lev.
Okej?
Hae-in.
Lev, snälla.
I den stunden, visste vi inte
vad som väntade på andra sidan.
AVSNITT 14
-Vart ska du? -Träffa Hae-in.
-Hon ska opereras i Tyskland. -Just därför.
Hyun-woo är där med henne, varför åker du?
Jag har egna åtaganden.
Dina åtaganden och det du måste skydda finns här.
Varför är du besatt av en flicka som är döende?
Hon är inte döende.
Operationen kommer rädda henne, och hon glömmer allt dåligt.
Hon börjar om.
Tror du att hon ger dig en chans?
Misstycker du?
Beom-seok förbereder sig för att ta din plats.
Beom-jun har träffat direktörer sen han återvände.
Det är snart bolagsstämma.
Ska du förstöra allt för Hae-in?
Vad är det för fel på dig?
Du borde inte ha lämnat mig.
Det är för att du övergav mig.
Jag hade inte velat förstå hur fantastisk familjen här måste vara
för att du skulle överge din son,
eller varit avundsjuk på Hae-in och…
…blivit kär i henne.
Vad kan få dig att sluta?
Jag kan inte.
Inte förrän jag dör.
Okej.
Då kan jag hjälpa dig.
Ska du till Frankfurt?
Ja.
KROPP HITTAD NÄRA RESERVOAR IDENTIFIERAD SOM PYEON
Hur hittade du mig?
Du går ut varje morgon, så jag följde efter.
Du anstränger dig i alla fall.
För vad?
Du måste be mycket om du vill komma till himmelen.
På det sättet kommer vi att träffas
i livet efter detta.
Är det säkert att du kommer till himmelen?
Är det inte uppenbart?
Jag ber inte för att komma dit.
Så varför?
Jag bad för att du gör operationen.
Jag sa till Gud att jag inte ber att du minns allt.
Bara att du lever.
Vilken meningslös bön.
Vi går nu.
Borde vi skriva en?
Du skulle skriva nåt meningslöst.
Vi går bara.
Jag har gett dig nog med tid att tänka.
Vi kan inte vänta längre.
Jag bokade en tid, så vi går dit på morgonen.
Vi ska åka nånstans.
Vart?
Minns du det här?
Vi kom hit på vår smekmånad.
Det gjorde vi.
Du sa att det var fint och tog en massa bilder.
Det fanns en krog i närheten.
Vi drack öl och diskuterade.
Det gjorde vi. Du sa att jag var gullig när jag är full
och sa åt mig att sluta.
Nej.
Jag minns det tydligt.
Jag sa att du bara fick vara gullig mot mig,
men alla flickor stirrade på dig.
Det märkte jag inte. Varför? Jag såg bara dig.
Gjorde du?
Du sa det då, och jag slutade att vara arg.
Inte på en gång.
Du tjurade i två timmar.
Hur som helst…
Vi åkte förbi det här fältet på väg till hotellet
och såg en vacker fullmåne.
Du har rätt. Den var stor och magnifik.
Jag har kvar fotot.
Jag minns doften,
månen och vinden
den dan.
Det är vad minnen är.
Att leva betyder
att jag vårdar de minnena och är stark tack vare dem.
Minnena definierar mig
och mitt liv.
Jag kommer att förlora dem.
Den här platsen blir ett vanligt fält för mig.
Och du…
…blir en främling.
Jag blir inte jag.
Därför opererar jag mig inte.
Jag har levt som mig själv,
och så ska jag dö.
Jisses, Beom-ja. Är du galen?
Vad gör du?
Vart ska du? Till Yongdu-ri?
Skärp dig. Gå hem igen.
Hallå, det här är så fel.
Nu åker vi och shoppar.
Vi åker till ett varuhus. Hej, Bixby.
-Jag lyssnar. -Yongdu-ri.
Jag har blivit tokig.
Jag åkte tillbaka.
Bor du här?
Jag borde skurit sönder däcken.
Din idiot!
-Du skrämde mig! -Vad gör du här?
Jag vet
att du gillar valnötskakor.
-Gör jag? -Ja.
-Jag köpte några till dig. -Jag förstår.
Men varför är du här?
Där bor ju Yeong-song.
Gör han?
Jag tog fel adress.
Beom-ja.
Vad…
-Varför… -Hon kom för att träffa mig.
Hon skämmer bort mig.
Får jag bjuda på te?
Vi har gott plommonte.
-Ska… -Det är okej.
Hon kom för att träffa mig. Hon hade fel adress.
Vi ses. Nu åker vi. Det är kallt.
-Okej. -Men ändå.
Drick en kopp te även om du inte kom hit för mig.
Ta några kakor också. Jag bakade nyss.
Jisses.
Yeong-song.
Du är så modern.
Arbetar du så lite du behöver?
Vi behöver inte så mycket som vi tror.
-Vad mer gör du? -Jag läser och lyssnar på musik.
Nu vet jag.
Jag kände mig alltid kvävd och ville fly
när jag bodde i Seoul.
Jag ska stanna här med Da-hye och Geon-u.
Jag ska arbeta lite
-och vara väldigt lycklig. -Du?
-Knappast. -Det blir svårt för dig.
Hon är extremt materialistisk, till skillnad från mig.
Det är jag inte.
Du har fel.
Hennes handväskor kostar många miljoner.
En ring kostar som en lägenhet.
Finns det såna?
Det är inte allt.
Vad kostade den där klockan?
-Tvåhundra miljoner? -Du!
Jag tycker om det här också.
Jag tycker om hemlagat plommonte,
madeleinekakor, läsa och lyssna på musik utan några bekymmer.
Jag förstår.
Ja, vad är det?
Okej. Hejdå.
Mor och far är här.
Varför kommer de? Det blir jobbigt för Da-hye.
Jag ringer sen.
-Okej. -Vi åker, faster Beom-ja!
-Jag borde gå. -Okej.
Kom förbi igen.
Kom tillbaka. Jag bakar fler kakor.
Jag ville åka till hotellet.
Professorn väntar.
Prata med honom i alla fall.
Dina föräldrar väntar också.
De vill göra ett videosamtal.
-Var är Da-hye? -Hon gick ut lite med Geon-u.
Det är kallt ute.
Det blev jobbigt att träffa mina föräldrar.
Hallå, ska du inte hälsa?
Vad handlar det om?
Hae-in vägrar att låta sig opereras.
Va?
Vägrar hon?
Vad sägs om vi tigger och ber?
-Tigger? -Vi vädjar.
"Om du dör, dör jag."
Du känner henne inte. Hon skulle säga: "Gör som du vill."
Aldrig.
Hon skulle veta att vi bluffar. Man kan inte hota henne.
Hon är smart, för hon tar efter mig.
Vad sägs om att angripa det med logik?
Hur då?
Ibland är det svårt att skörda päron på grund av mjöldaggsangrepp,
även om vi använder dyra pesticider.
Men rötterna ruttnar om vi inte besprutar alls.
-Ni står vid ett vägskäl. -Precis.
Även om vi förlorar pengar, väljer vi att ändå bespruta
eftersom vi måste rädda rötterna
för nästkommande år.
Så man räddar dem trots förlusten. Jag gillar det.
Då gör vi det.
Först försöker vi med logik.
Misslyckas vi, får ni skälla på henne.
"Ta hand om den kropp dina föräldrar gav dig."
"Jag födde dig inte, men jag är din far."
Sen kan du stötta honom och säga: "Vi dör tillsammans."
Och sen… Okej.
-Hae-in. -Ja, mor.
Päronhistorien.
Päronen. Besprutning.
Jisses.
Min näsa rinner. Prata först ni.
Sen fortsätter jag.
Hae-in, du borde
tänka igenom det här.
Du vinner på det här.
Du förlorar dina fina minnen, men de dåliga också.
Varför dricker jag?
Jag dränker mig i alkohol för att glömma smärtsamma minnen.
Men de kommer tillbaka.
Vore det inte bra att glömma dem för alltid?
Du övertygar henne inte.
Hae-in.
Du måste fått en chock.
Bli inte arg på Hyun-woo. Jag sa att han inget skulle säga.
Förlåt för att vi inte sa nåt.
Vi var rädda att du skulle vägra.
Det är okej.
Jag hade gjort detsamma.
När jag fick reda på din sjukdom,
kontaktade jag sjukhus i hela världen.
Alla sa samma sak. Att de redan var i kontakt med Hyun-woo.
Han skickade
hundratals mejl
och ringde amerikanska och europeiska sjukhus mitt i natten
för att hitta laboratorier eller sjukhus som kunde rädda dig.
Jag undrar om min fru
kan delta i det kliniska försöket också…
Det var så han hittade det där sjukhuset.
Så, Hae-in,
tänk igenom det här…
Tänk? Hon borde fokusera på att leva.
Håller du inte med?
Dina minnen spelar ingen roll om du dör, eller hur?
Åtminstone…
…kommer ni minnas mig som en dotter som hade ett bra förhållande
till er.
Men efter operationen,
kan jag bli en främling.
Men den Hae-in som bråkade med er så mycket,
innan vi gråtande blev sams igen kommer att vara borta.
Jag kommer inte känna igen er.
Försök förstå.
Förlåt.
Okej. Vi lägger på.
Vila, så får vi prata igen snart. Okej?
-Vänta… -Varför stängde du av?
Hon har inte svarat än.
Tar du ansvar för om hon vägrar att operera sig?
Jisses, stängde du av?
Jag ville också prata.
Varför skulle du?
Hon har redan mycket att tänka på.
Gråter du, pappa?
Han gråter.
Du får mig att gråta.
Jisses.
Alla gråter.
Ring tillbaka och övertyga henne.
Vad kan jag säga?
Vi borde göra nåt.
Geon-u.
Vi går ett varv till.
Varför är du här?
Borde du inte säga förlåt?
-Du skäms väl inte. -Inte till dig,
men till familjen.
Familjen?
Du har helt fel.
Da-hye.
Ändra inte på dig.
Men jag vill det.
Nej, gör det du alltid har gjort
och lura dem runt dig.
Annars kommer din så kallade familj
-få lida. -Vad menar du?
Stanna kvar här om du är nyfiken.
Jag vill varna dig, för jag respekterar vårt
gemensamma förflutna.
Men…
Jag har inte mycket tid.
Ge mig usb-minnet som du tog från Jun-ho
och åk härifrån med din son.
Du borde inte ha kommit hit.
Du borde ha stannat i USA.
Jag fattar vad du säger,
så våga inte skada Soo-cheol eller min familj.
Jag tänker inte se på stillatigande.
Vad ska du göra?
Jag ger usb-minnet till polisen eller åklagaren.
Vi stupar tillsammans.
Du borde inte säga det som mamma.
Vem ska ta hand om Geon-u?
Ska familjen ta hand om ett barn som inte är deras?
Hallå!
Varför är du ute i kylan?
Geon-u kan bli förkyld.
Seon-hwa.
Vet du ens vem Da-hye verkligen är?
Det spelar ingen roll.
Min son släpper henne inte.
Många patienter tvekar naturligtvis
inför operationen på grund av riskerna.
Vi respekterar deras beslut
eftersom det slutligen är deras val.
Men jag måste berätta att dagens testresultat är oroande.
Om ni funderar på operationen,
vill jag råda er att inte vänta längre,
eftersom den kan bli mindre effektiv
eller till och med onödig om den skjuts upp.
Hae-in.
Jag har bara två värdefulla saker kvar
i det här livet du gett mig.
Minnena av att älska andra
och att bli älskad.
Jag kan inte släppa dem.
Jag ber dig inte att rädda mig.
Men, snälla,
låt mig njuta
av det tills mitt sista andetag.
Hae-in.
Hae-in, förlåt.
Förlåt.
Gör inte så här.
Få mig inte att vilja leva.
Jag kommer inte att känna igen dig.
Jag blir en främling.
Även om det blir så,
blir jag den första du träffar.
Då blir du kär i mig igen.
Ditt hjärta klappar när jag blir full och gullig.
Vi kan älska igen.
Jag stannar med dig
även om
du inte faller för mig,
ignorerar mig,
eller,
tycker illa om mig.
Jag lovade dig en sak.
Att jag skulle finnas där…
…även om du hade skulder…
…eller nåt annat.
Så,
oroa dig inte
och stanna bara kvar här, snälla.
Be inte
om att få dö.
Jag är livrädd…
…att det blir verklighet.
Hae-in.
Jag måste gå på toaletten.
Börja ät.
Vad gör du?
Vadå?
Du dricker aldrig kaffe på tom mage,
men du dricker en espresso?
Och läser en engelsk tidning för att se smart ut
medan du avsiktligen spänner armmusklerna?
Just det.
Ja, jag gör det avsiktligen.
Vänta.
Gör du det för att vi inte har registrerat giftermålet?
Du är gift, så sluta att försöka imponera på andra.
Rulla ner ärmarna, knäpp knapparna,
och ät äggröra med ketchup.
Jag vill inte.
-Varför inte? -Jag tänker irritera dig.
Vadå?
Du sa att det var slöseri.
Du vore det största slöseriet.
Hörde
du det?
Jag ska göra det olidligt för dig
att lämna mig.
Jag borde äta lite frukt.
Han skulle ändå vara det största slöseriet.
DNA-testet är klart.
Offrets blod fanns på sätet och mordvapnet.
Och fingeravtrycken på vapnet?
Här. Det är den här killen.
Rulla ner ärmarna och knäpp dem.
Du borde inte visa armarna så där.
-Jag vill det. -Hallå.
Rulla ner dem.
-Nej. -Gör det.
Jag vill inte.
Hur går Hongs behandling?
-Återkommer hon? -Naturligtvis.
Blir hon chef igen?
Jag är inte säker på det.
Alla lider här.
Man ser om ett företag är på väg utför
på kafeterian och skafferiet.
Det var en chock när det tog bort kaffemaskinen.
Gick du dit idag?
De slutade med Yakult som efterrätt.
Företaget bryr sig inte om vår matsmältning längre.
Jag vet att vi är beroende av våra chefer men borde vi göra nåt?
Jag vet inte
om sekreterare Kim känner samma sak.
-Jag? -Du spelade
en nyckelroll i den nuvarande ledningen.
Du har fel. Jag gjorde några småsaker.
Och blev belönad.
Det blev jag.
-Men det kändes inte bra. -Varför?
Direktör Baek har varit så snäll och förstående.
Han betalade universitetet åt min bror så jag är inte så glad.
Det är din skuld som talar.
Inte alla belöningar är bra.
Det ringer.
Hallå?
Ja, det är jag.
Vadå? Var?
Pyeon Seong-uk har hittats död.
Han blev mördad.
Är det sant?
Nyheten kom när ni åkte till Tyskland.
Jag fick precis veta.
Okej.
Jag har spårat den misstänkte.
Va?
Han flydde till Frankfurt efteråt.
Jag har hittat
-var han finns nu. -Okej.
Vi ber om en efterlysning och skickar den till utrikesbyrån.
Det blir problem om han försvinner.
Ja, herrn.
Hallå.
Det måste hållas hemligt.
Låt inte pressen veta nåt innan han grips.
Ja, jag förstår.
-Jag träffade Da-hye. -Ursäkta?
Du kunde ha skickat mig.
Att hon är så dum.
Jag sa ju det.
-Hon föll för Soo-cheol. -Jag ringde Jun-ho.
Varför ringde du den skitstöveln?
Så han kan ta hand om henne?
Jag skonade henne och hon orsakar problem.
Jag ska bli av med dem alla.
Skickade du de där männen till Tyskland nyligen
för att ta hand om nån?
De kommer inte tillbaka.
Skicka pengarna när de ringer och hitta nånstans där de kan vara.
Ja, frun.
De återvänder inte?
Hur allvarligt är brottet om de inte återvänder?
Hallå, Ko Jeong-ja.
Var inte naiv. Du vet vad som ska hända.
Jag tror att hon ska skada Hae-in.
60 BILJONER WON
Skärp dig.
Ingen är bättre än du på att tåla orättvisor.
Ja.
Glöm det.
KVÄLLSÖPPET
Hallå.
Hallå?
Det är jag, Grace.
Hallå. Vad är det?
Jag ville bara hälsa.
Mår alla bra?
-Ursäkta? -Jag antar det.
Så bra.
Ta vara på er tills ni kommer tillbaka.
Hejdå.
Hae…
Hae-in…
Hae-in.
Hae-in!
Hallå? Det har varit en bilolycka.
Jag tror att det var en smitolycka.
Hae-in…
Hae-in!
Jag har ringt!
Herregud. Flytta på dig!
Bilen kan explodera! Backa!
Hyun-woo!
Vad är det?
Lugn. Okej?
Var du med om en olycka? Hur då?
Fortfarande…
Är du galen?
Hur kunde du slå sönder fönstret med bara handen? Titta!
Titta på handen!
Jag trodde att du var död.
Jag är…
Jag är lättad.
Det är okej.
Allt är bra.
AKUTMOTTAGNING
Är du okej?
Det gör ont.
Du borde inte ha agerat som en galning.
Jag blev galen
när jag såg olyckan.
Jag trodde att du satt i den.
När klev du ur?
Jag antar att tur finns.
Titta.
Jag köpte den igen.
Den var fortfarande lika dyr.
Men den
räddade mitt liv.
Ska du gråta så där om jag dör?
Självklart.
Då går det inte.
Vad menar du?
Jag tycker så synd om dig.
Du får en att vilja krama dig.
Du är sexig i uppkavlade ärmar, och gullig när du är full
och andra vill krama dig när du gråter.
Kvinnor kommer att stå på kö.
Det tillåter jag inte.
Jag skulle vända mig i graven.
Vad säger du?
Jag opererar mig.
Menar du det?
Jag är livrädd, för jag vet inte
om jag bara tappar minnet eller helt glömmer vem jag är.
Men jag vill inte mista dig.
Jag vill inte se dig gråta.
Jag fick dig att gifta dig med mig genom att lova
att jag inte skulle få dig att gråta.
Jag borde hålla mitt löfte.
Tack.
Jag förstår hur det känns.
Du måste vara orolig
och livrädd.
Men du kommer aldrig
att förlora dig själv.
Det tillåter jag inte.
Jag ska hjälpa dig
att förbli den du är.
Okej.
Jag litar på dig.
Jisses, Pinky. Du äter så bra.
Är det gott?
-Vi kan väl prata. -Nej, tack.
Vad är det?
Huset var alltid mitt tillhåll.
Det kan skapa en spricka mellan oss.
-Jag ska nog skilja mig. -Va?
Är du trött på att bo långt från din familj?
Självklart.
Jag vet inte när min man tar sin doktorsexamen.
Min son är utomlands för att vidga sina vyer.
Han är för upptagen för att sakna mig.
Åk och bo med dem då.
Vem ska försörja dem?
Hyun-woo kan inte göra det.
Så du ska skilja dig?
-Inte därför. -Så varför?
-Han är otrogen. -Va?
En amerikansk kvinna svarade i hans mobil.
Dessutom sent på kvällen.
Åh, Jae-huns fru. Jag har hört mycket om dig.
Jag heter Jenny. Hur står det till?
Bara bra. Tack. Och du?
Varför svarade du så konstigt?
Jag vet inte.
Jag sa det bara när hon pratade.
Jisses, han är verkligen smart.
Han valde medvetet en amerikansk kvinna.
Han vet att du inte kan engelska så bra och inte kan konfrontera dem.
Jisses.
Det är sant att jag inte kan konfrontera dem
och åka dit själv.
FRISÖRPRIS
Jag måste stanna här.
Så hjälp mig.
Jisses.
Okej.
Du kan ta fastigheten.
Den är din.
Tack.
Gråt inte.
Jag ska ge honom stryk när jag ser honom.
Hur kan han dejta en amerikan?
Jisses.
Välkommen.
Hallå.
Var är Du-gwan?
Han är på marknaden.
Han är upptagen, så jag sköter affären.
-Jaså. Arbetar du deltid? -"Deltid"?
Nej.
Jag har erfarenhet.
Jag var vd för en butikskedja i Seoul.
-Jag förstår. -Det här är som Oväntade affärer.
Vad är det?
Det är ett tv-program
med Cha Tae-hyun och Zo In-sung.
De sköter en affär.
Precis.
Det är det!
Okej.
KRABB-RAMYEON 3 500
Herregud, titta på det här.
Vilken festmåltid.
Jisses.
Det var inte lätt att få krabborna från Uljin.
Leveransen var dyr.
Borde du inte ta mer betalt
än det vanliga ramyeon-priset?
Jag vill inte tjäna pengar.
Vad då?
Kapitel ett i min bok, Grannskapets affärskung,
heter: "Be dina grannar om kärlek, inte pengar."
Har du skrivit en bok?
Jag ska, baserat på det här.
Det ser fantastiskt ut.
-Det är havsöron i också. -Oj!
-Jisses. -Havsöron?
-Hallå. -Jag hörde nyheterna.
Spelar de in Oväntade affärer här?
Är In-sung här?
Nej, det är han inte.
Men krabb-ramyeon.
Den har havsöron i, och kostar bara 3 500.
-Det är jättebilligt. -Okej.
Jag vill ha dubbla portioner.
-Okej. -Får jag smaka?
Tack.
Vet du vad? Jag ska bjuda min mamma och damerna.
Ska vi säga åt våra barn?
-Ja, det borde vi. -Okej.
Titta här.
Kom igen. Jag jobbar.
Ni gör mig generad.
-Smaklig måltid. -Tack.
Jag sa att du måste vila.
Jag vet, men jag kan inte.
Vad är det som händer?
Det är en hit.
Jag förväntade mig inte det.
Titta här.
Jag har tömt ditt ramyeon-förråd.
-Jag ser det. -De älskar det.
Nån beställde tre portioner på en gång.
Hela Chun-siks familj kom förbi
och åt både lunch och middag.
Chun-sik, den jäveln.
-Ursäkta? -Du.
Lyssna på mig.
Du tjänar ingenting med tanke på krabborna, havsöronen,
räkorna och transportkostnaden.
Vi går back.
Nej, det handlar om marketing.
Förlåt för besväret,
men jag känner mig skyldig för att vi lämnar honom här.
Det känns som att lämna en soppåse kvar
efter en resa.
Han varnade mig.
Vi tjänar inget på ramyeon.
Målet är att få dem att spendera pengar på nåt dyrare.
Ramyeon är den dyraste rätten vi har.
Jag förstår.
Det missade jag.
Så du fick sparken?
Jag tog mitt ansvar och slutade.
Sluta ställa till med besvär och åk tillbaka till Seoul.
Nej.
Jag ska fortsätta att ha att göra med konsumenterna här
och hitta ett sätt för bönder och stormarknader att samexistera.
Ville du hindra mig från att åka till Korea när du tog passet?
Var är du?
Fru Moh berättade att du gömmer dig i Hyun-woos hemstad.
Ska jag komma dit nu? Ska jag det?
Gör inte det snälla.
Förlåt.
Vill du rädda Soo-cheol,
möt mig på adressen med allt du har stulit.
Jag säger det inte igen.
Det finns ett nöjesfält i närheten.
Ska vi gå dit imorgon?
Gärna. Jag gör gimbap.
Geon-u, vi ska till en nöjespark!
En nöjespark!
Är det inte spännande?
Vad är det?
Var är mamma?
Där är hon.
Hej, mamma.
Mamma är här!
Då äter vi.
-Vad gott. -Vad gott.
-Är det gott? -Ja.
Geon-u, titta på mig.
Duktig pojke. Bra gjort.
Geon-u.
Duktig pojke.
Jag är trött.
-Kan du köpa lite kaffe? -Kaffe?
Vänta här. Jag hittar det.
Det är lite kyligt.
Okej. Din hand.
-Jag kommer snart. -Okej.
Förlåt.
Gick hon på toaletten?
Da-hye…
Da-hye!
Da…
Da-hye!
Da-hye…
Varför har du lämnat mig igen?
Ett meddelande.
Hong Soo-cheol, 31, söker sin fru.
Vänligen kom till centret för borttappade barn
-Va? Han är vuxen. -så snart du hör detta.
Jag upprepar…
Da-hye.
Snälla, åk inte.
Jag…
Jag ska bli bättre.
Jag lovar.
Snälla, försvinn inte.
Vadå? Övergav hans fru honom här och stack?
Du skojar. Han blev övergiven.
Han måste vara en nolla om hon stack ifrån honom här.
Han är ingen nolla.
Ursäkta?
Han är ingen nolla.
Min man
är helt fantastisk.
Nu går vi.
Vart tog du vägen när du stack?
Vad gör du här?
Du gör det svårt för mig att sticka.
Varför gör du det?
Köp din tur. Kom närmare.
Kom, köp din tur.
Köp lite tur.
Det är min sista natt.
Tänk inte på det.
Du kommer alltid att vara dig själv.
Oavsett,
det här är din chans.
-För vad? -För att säga allt.
Jag kommer att ha glömt det sen.
Och?
Klagomål du haft.
När du har känt dig sårad.
Saker du inte har berättat.
Såna saker.
Du kan vara helt ärlig.
Glöm det.
Jag har gått på det för många gånger.
Kom igen.
Jag glömmer i alla fall.
Glöm det.
Så,
du har vissa saker.
Försök inte att fråga ut mig.
Vad har du att förlora?
Jag ska snart opereras, så vad hindrar dig?
Berätta.
Vadå?
-Ingenting? -Jag försöker välja.
Det måste finnas mycket.
Inte egentligen.
Jag säger bara det här
för att du sa åt mig.
Du tenderar att ändra
dig ofta.
Vad menar du?
Jag ska ge ett exempel.
Du ville att jag skulle minnas vår bröllopsdag,
så jag överraskade dig.
Då blev du arg för det,
och arg när jag inte gjorde nåt.
Allt med måtta.
Men det är så du gör.
Jag vet inte vad du tänker, så hur ska jag veta?
-Det är… -Och jag vill att du lyssnar
utan att bli arg när jag pratar med dig.
Jag är bra på det.
Du är arg nu.
Nej, jag lyssnar uppmärksamt.
Jag rynkar pannan då.
Och…
Du har en hel lista.
Jag älskar dig.
-Va? -Jag älskar dig, sa jag.
Du bad mig säga sånt som jag inte kunde säga förut.
Det sa jag.
Fortsätt. Säg vad du tänker på.
Fortsätt.
Tack för att du tar
det här svåra beslutet.
Bli inte sjuk
eller skadad mer.
Stanna hos mig för alltid.
Låt oss resa.
Låt oss promenera.
Låt oss träna.
Låt oss bråka och bli sams.
Låt oss göra vanliga saker
och bli gamla ihop.
Det är orättvist.
Jag kommer att glömma alla fina ord med.
Det är okej.
Jag säger det igen.
Varje dag.
Vänta.
Tja…
Jag skrev ner allt jag kunde tänka på
om mig själv,
dig, och livet jag levt.
Jag hoppas det hjälper mig
i mitt nästa liv.
Men jag kommer glömma att jag har den.
Så ta hand om den
och ge den till mig.
Förresten,
när skrev du det här?
-Läs den inte nu. -Okej.
Du kan läsa den
medan du väntar på att jag ska vakna
efteråt.
Okej.
Ändra ingenting. Försök inte att verka bättre.
Okej.
Kom.
Vänta.
Var operationen kl. 10, tysk tid?
Det är om tio minuter. Jisses.
Det kommer att gå bra. Oroa dig inte.
Okej. Sluta darra med benet.
Okej.
Älskling.
Paengsun…
-lever. -Vadå?
Gör hon? Snigeln utan skal?
Var hon inte sjuk?
Ett mirakel.
Det är det.
Jisses, Seon-hwa. Det är ett gott tecken.
Tror du det?
Ja.
Så klart.
Hae-ins operation kommer att gå bra.
Vänta.
Du försvinner väl ingenstans?
Självklart inte.
Du måste vara med mig när jag öppnar ögonen.
Det är som prägling.
Jag kommer att vara som en nykläckt ankunge.
Jag litar på den jag ser först.
Oroa dig inte.
Jag ska vara med dig från det du öppnar ögonen
tills du tröttnar på mig.
Tänk om jag inte minns nåt alls eller inte känner igen dig?
Tänk om jag behandlar dig illa?
Det blir inte första gången.
Det spelar ingen roll.
Se till att opereras
och kom tillbaka.
Se till att du kommer tillbaka.
Jag kommer tillbaka.
Ta hand om mig
när jag är tillbaka.
Jag kommer tillbaka.
HAE-IN HONG, OPERERAS
PÅ UPPVAK
Herr Baek Hyun-woo?
Vem är du?
Jag är detektiv Kang Min-wook från den tyska polisen.
Vad handlar det om?
Du är anhållen för mordet på Pyeon Seong-uk.
Vad menar ni? Är jag misstänkt för mord?
Du har rätt att inte tala och anlita en advokat.
Du kan överklaga om du anser att gripandet är oriktigt.
Vänta.
Det är ett missförstånd.
Ge mig lite tid.
Vi kan prata på stationen.
Kom här.
Vänta!
Min fru opereras.
Jag måste vara här.
Ge mig en halvtimme.
Jag har lovat att var där!
Jag måste vara där!
Oroa dig inte.
Jag vaktar henne.
Var det här din plan?
Vilken plan?
Jag skyddar
min kvinna från en kriminell.
Hae…
Hae-in.
Hae-in!
Hae…
Baek, tidigare chefsjurist på Queens,
-arresterades -Mamma.
som huvudmisstänkt för mordet
i Sambang, Gyeonggi-provinsen, förra månaden.
Polisen samarbetade med Interpol för gripandet
och planerar att häkta
honom för mord när han förs till Korea.
Vänta. Om Hyun-woo är gripen, vem är med Hae-in nu?
Va?
Var är numret han gav oss?
Vänta.
Beom-jun, här.
TYSKT SJUKHUS
Här är det.
Sjukhuset sa att ni ringde.
Oroa er inte. Jag är här.
Operationen gick bra,
och hon återhämtar sig snart.
Vi kommer snart dit.
Jaså.
-Jag tror inte det. -Vadå?
Vad menar du?
Jag antar att du inte har hört.
Jag ville vänta av respekt
tills ordförande Hongs begravning var över.
Men jag kunde inte strunta i
din förskingring och tjänstefel.
Åklagaren börjar snart en utredning,
så du kommer inte kunna resa.
Din jävel!
Jag tar hand om Hae-in och åker till Korea.
Så…
…låt mig sköta det.
Det är mer
en anhållan.
Att dra tillbaka skilsmässan.
Det är ett bra datum. 31 oktober.
Eftersom universum
är på vår sida…
Vill du…
…bli min fru?
Du står vid min sida?
Ja.
Jag ska finnas där
för dig.
Kära Hae-in i framtiden.
Jag frågar inte hur du mår för jag vet
att du mår bra.
Du kommer att vara lika söt, frisk,
och framgångsrik.
Med Hyun-woo
vid din sida, så klart.
Är du äntligen vaken?
Nej. Du tröttar ut dig. Låt mig prata.
Du är nog förvirrad och vet inte vem du är.
Det är normalt.
Du har vaknat efter en stor operation.
En tumör avlägsnades från din hjärna.
Det är därför du inte minns.
Du bad mig om en tjänst innan operationen.
Du bad att jag skulle vara här när du vaknade.
Det är därför jag stannade hela tiden.
Baek Hyun-woo?
Vad sa du?
Minns du det namnet?
Det är det enda namn jag minns.
Jag är inte han.
Du är Hong Hae-in.
Jag är Yoon Eun-sung.
Vi började dejta på universitetet.
Vi har gått skilda vägar, men vi älskar varandra.
Baek Hyun-woo
är din före detta man.
Var jag
gift?
Jag vill inte skrämma dig när du precis vaknat,
men han har vilselett dig.
Det var därför ni skildes.
Är jag skild?
Han har förföljt dig tills nyligen,
men han är gripen av Interpol, misstänkt för mord.
Du måste vara förskräckt.
Du minns nog hans namn
för allt du lidit.
Det är nog därför.
Tänk inte på nåt och vila bara.
Jag hämtar läkaren.
Jag trodde inte att jag skulle få se vinter
eller den första snön igen.
Men nu är det möjligt.
Naturligtvis.
Och det blir sant om färgen är kvar då.
Vad blir sant?
Min första kärlek.
Hon måste vara vaken nu.
Det snöar.
Är det den första snön?
Vad är fel på mig?
Vadå?
Det gör så ont.
EPILOG
Du brukade berätta om när du gick på juristlinjen.
Ja?
Du skröt om ditt goda minne.
Och?
Vad var hemligheten för att minnas så bra?
Jag vet inte.
Jag kunde minnas
allt jag tittade på.
Jag menar allvar.
Brukade du äta upp sidorna när du mindes dem?
Jag är ingen get.
Tja…
Jag kom inte ihåg allt.
Så jag brukade mumla
och repetera det viktigaste.
Då mindes jag
min röst under tentorna.
Mitt omedvetna mindes.
Varför frågar du?
Inget speciellt.
Sov nu.
Alla värden ser bra ut.
Håll ett öga på instrumenten. Patienten är väldigt känslig.
Narkosen verkar ganska snabbt.
Räkna långsamt från ett till tio.
Baek Hyun-woo.
Glöm inte det namnet.
Baek Hyun-woo.
QUEEN OF TEARS
Jag var så orolig.
Jag ska skydda dig.
Jag måste ha varit så ensam.
De följde Hae-in och höll mig uppdaterad.
Kolla bussarnas kameror runt tiden för mordet.
-Exakt! -Jag kommer ut oavsett vad.
Släpp Da-hye!
Detta bevisar att Eun-sung och hans män begick biljonbedrägeri.
Mitt hjärta bultar.
Det är honom
-jag vill minnas för evigt. -Hae-in!
Vi möts igen.
För jag ger inte upp. Jag stannar vid din sida.
Undertexter: Kerstin Teglof