‫בעולם האם, מלכו בזה אחר זה‬ ‫אלף מלכים ללא עוררין.‬
‫אך בשל התשוקה לכוח שעברה בשושלת המלכותית, ‬
‫הם כילו כל דבר בכוכב הלכת שלהם.‬
‫הממלכה הצעידה את כוחותיה‬ ‫אל החלל רחב הידיים, ‬
‫וכבשה כל דבר שנקרה בדרכה.‬
‫נראה כי תהילתו‬ ‫של עולם האם הייתה אין-סופית, ‬
‫עד שבגידת להב של מתנקש‬ ‫גדעה את חיי המלך והמלכה, ‬
‫והביאה לקיצה של שושלת הדם המלכותית לנצח.‬
‫בתוהו ובוהו שנוצר לאחר מות המלך, ‬
‫כמה כוכבי לכת כבושים‬ ‫בקצות אצבעותיו של עולם האם‬
‫החלו להתלחשש על הפיכה.‬
‫סנטור ששמו בליסריוס‬ ‫ניצל את ההזדמנות לתפוס את השלטון, ‬
‫בהכרזה כי הוא העוצר.‬
‫כמפגן כוח הוא שלח את מפקדו האכזרי ביותר‬
‫אל הגבולות הרחוקים שתחת שליטת עולם האם, ‬
‫כדי למצוא ולמחוץ ללא רחמים‬
‫את אלה שכינו את עצמם מורדים.‬
‫- ילדת האש -‬
‫- חלק ראשון -‬
‫קורה.‬
‫חשבתי שסיימת.‬
‫כולם בבניין ההתכנסות.‬
‫אלה התלמים האחרונים שלי ואסיים.‬ ‫-טוב.‬
‫בסדר.‬
‫דן שאל איפה את.‬
‫הוא ואחיו צדו אייל שלג גדול, זכר.‬
‫הוא רצה שתראי לפני שיעקור את מעיו.‬
‫למה הוא ביקש שאבוא?‬
‫את יודעת, כי הוא...‬
‫פשוט חשבתי...‬
‫אתה חשבת.‬
‫דיו!‬
‫מזמן לא אכלנו בשר טרי.‬ ‫שכחתי כמה הדבר טעים.‬
‫דן אמר שהם ראו שעדרי הקיץ חוזרים.‬
‫במרחק כשלושה ימי רכיבה מפה.‬
‫הוא שאל עלייך.‬ ‫-כך שמעתי.‬
‫וכן, זה די מרשים.‬
‫מי מהם? החיה?‬
‫או...‬
‫או הצייד?‬
‫היי!‬
‫חברי קהילתי, ‬
‫זוהי חובתי כראש הקהילה הזו‬
‫להזכיר לכם שאלי הקציר דורשים מנחה.‬
‫כן.‬
‫קורבן.‬
‫אבל כולנו יודעים שאלה תנועות הירכיים‬
‫וקולות העונג הרמים‬ ‫שמזמנים את השתילים לנבוט.‬
‫כן!‬
‫אז הלילה, התעלסו.‬
‫למען הקציר. למען עצם המזון שאנו אוכלים.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫למען האלים!‬
‫נגנו מוזיקה.‬
‫מוזיקה שתכניס אותנו לאווירה.‬
‫דן גבר טוב.‬
‫אתה אמור לישון.‬
‫הוא הצייד הטוב מבינינו.‬
‫וחבר נאמן.‬
‫חשבת על מערכת יחסים מחויבת יותר?‬
‫אני יודע שהוא פתוח לרעיון.‬
‫הוא שאל אותי בעצמו.‬
‫קליל בינינו.‬
‫זה חייב להיות יותר מזה?‬
‫פשוט...‬
‫זה יהיה הצעד האחרון‬ ‫לקראת הפיכתך לחברת קהילה באופן מלא.‬
‫אני אומר לך, כאן ביתך כעת.‬
‫אני רוצה שזה יהיה נכון.‬
‫אתה יודע, ‬
‫שתי העונות שביליתי כאן הסבו לי אושר‬
‫שאני לא ראויה לו.‬
‫אבל תבין, אני ילדת מלחמה.‬
‫לאהוב ולהיות נאהבת באמת, אני...‬
‫אני לא יודעת אם אני מסוגלת לכך.‬
‫עצם הרעיון של אהבה, של...‬ ‫משפחה, נעקר ממני במכות.‬
‫לימדו אותי שאהבה שקולה לחולשה.‬
‫ואני...‬
‫אני לא יודעת איך זה ישתנה.‬
‫כדאי שתנוח.‬
‫כן.‬
‫שמתי לב שעזבת מוקדם אתמול בלילה.‬
‫היית עייפה?‬
‫נכון. חשבתי להקדים לישון.‬
‫חשבתי שאת תורמת את חלקך לקציר.‬
‫כי כשהלכתי הביתה, חלפתי על פני ביתו של דן, ‬
‫וכך נשמעו הדברים.‬
‫סאם, אני לא יודעת על מה את מדברת.‬
‫אני חושבת שאת יודעת.‬
‫מה לדעתך הם רוצים?‬
‫את הכול.‬
‫לא אכפת לי מה היתרון האפשרי בכך, ‬
‫ספינת מלחמה שמרחפת‬ ‫מעל אדמתנו היא לא דבר טוב.‬
‫זאת הבעיה שלך.‬ ‫התגובה הראשונה שלך היא תמיד פחד.‬
‫לעולם האם יש כיסים עמוקים.‬
‫אני רק אומר שאולי נוכל לקבל מחיר טוב יותר‬
‫מחברינו שטסים נמוך, ‬
‫במקום להתמודד עם המנוולים בפרובידנס, ‬
‫שמי יודע למי הם מוכרים את התבואה שלנו.‬
‫אל תתנהג כאילו אנחנו לא יודעים‬ ‫שמכרת את התבואה העודפת‬
‫לאויבי הספינה שם למעלה.‬
‫מעניין מה הם יגידו אם יגלו‬ ‫לאן העודפים שלנו הלכו בשנה שעברה.‬
‫אני לא מהפכן.‬
‫הם הציעו מחיר מיטבי. מאבקם לא מעניין אותי.‬
‫זה ברור.‬
‫סינדרי, אין לי צד, רק הקהילה הזאת.‬
‫אני נאמן רק לה.‬
‫ואני אומר שנתחיל בהפגנת רצון טוב, לא פחד.‬
‫שאנחנו שותפיהם, לא יריביהם, טוב?‬
‫אמרת "שותף", גונאר?‬
‫כן. זאת בעיה?‬
‫הספינה הזאת לא מייצגת שגשוג.‬
‫מטרתה להשמיד, להכניע, לשעבד.‬
‫"שותפות" לא קיימת באוצר המילים שלה.‬
‫תן להם את מבוקשם.‬
‫אבל אל תנדב כל מידע‬ ‫על הפוריות הרבה של אדמתנו, ‬
‫ותקווה שהם יעזבו לפני שיבררו‬
‫למי גונאר מכר את התבואה בשנה שעברה.‬
‫בסדר.‬ ‫-שמעתי מספיק.‬
‫לא ננדב דבר.‬
‫זה ברור?‬
‫הם כאן!‬
‫הם באים!‬
‫שלום. אני סינדרי, אבי הכפר הזה.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫אני אדמירל אטיקוס נובל.‬
‫נציג נאמן של המלך שנרצח.‬
‫ברוך הבא אל חיבוקו החם.‬
‫אנא, אבא, ספר לי על כפר יפהפה זה.‬
‫בוא איתי אל בניין ההתכנסות שלנו.‬
‫נשתה כוס שיכר ואספר לך על החיים כאן.‬
‫נשמע מושלם. אחריך.‬
‫בנינו לעצמנו חיים פשוטים כאן, ‬
‫ואנחנו מתגאים באהבת הקהילה שלנו‬
‫ובעבודה הקשה הנדרשת כדי לשרוד פה.‬
‫אנשיך נראים בריאים ושבעים.‬
‫כמנהיגם, אתה ודאי אחראי לחלק גדול מהשגשוג.‬
‫לא, אנחנו קהילה.‬ ‫ההערכה אינה נתונה לאדם בודד.‬
‫בזמנים הטובים, חולקים בהערכה, ‬
‫אבל כשהמחסנים ריקים, ‬ ‫אתה יודע על מי האחריות נופלת.‬
‫נטל המנהיג, אני מניח.‬
‫אם כך אתה... מבין את ההרגשה, כיאה לאב, ‬
‫כשקיים הצורך להאכיל את ילדיך, כן?‬
‫קיוויתי שאדמתך ושתושבי ולדט‬
‫יסייעו לנו שעה שאנו מחפשים‬ ‫קבוצה קטנה של מהפכנים המסתתרת במערכת הזאת.‬
‫שמפקדי, העוצר בליסריוס, ‬ ‫פקד עליי למצוא ולהביא לדין.‬
‫איננו אלא חקלאים פשוטים, ‬
‫רחוקים מאוד מהפוליטיקה של עולם האם.‬
‫ועדיין תוכלו לשרת.‬
‫המורדים שאנחנו מחפשים‬ ‫תוקפים את נמלי האספקה שלנו.‬
‫הם מובלים ע "י אישה‬ ‫ששמה דוורה בלאדאקס ואחיה דריאן.‬
‫תפיסתם בלתי נמנעת, ‬
‫ואולם, הדבר לוקח יותר זמן מהמצופה, ‬
‫והאספקה שלנו הצטמצמה.‬
‫כפי שאתה יודע או אולי שמעת, ‬ ‫הצבא צועד על קיבתו.‬
‫חשבתי ליצור שותפות שבה תספקו לנו מזון.‬
‫כל מה שתוכלו לוותר עליו, כמובן.‬
‫בתמורה תקבלו פיצוי בגובה...‬
‫פי שלושה מחיר התבואה בשוק?‬
‫בסכום הזה תוכלו לקנות שלל קוצרים, רובוטים, ‬
‫ולא תצטרכו לבצע את העבודה הקשה ידנית.‬
‫אנחנו מאמינים שהעבודה הידנית‬ ‫מחברת אותנו לאדמה, ‬
‫ומכבדת את השדות הקדושים המעניקים לנו חיים.‬
‫יש משהו מרגיע בידיעה שיש לך תפקיד רב ערך‬
‫במשימה החשובה של עקירה מן השורש‬ ‫של אויבי עולם האם.‬
‫זו הצעה מרשימה.‬ ‫-אכן.‬
‫אילו רק היו לנו עודפים להציע.‬
‫תבין, האדמה סלעית‬
‫ומספקת בקושי די יבול כדי להאכיל אותנו.‬
‫אם כך עליי להתנצל בכנות, ולסרב להצעה.‬
‫ואולם, אנחנו אסירי תודה‬ ‫על נוכחותו של מגן כה נדיב‬
‫ורב עוצמה.‬
‫אין עודפים?‬
‫כלל?‬
‫אך אדמתכם נראית פורייה כל כך.‬
‫השדות נראים גדולים‬ ‫מכפי שאוכלוסייתכם צריכה.‬
‫כמובן, אני מבין איך זה אולי נראה, ‬
‫ואולם, קנה המידה של השדות‬ ‫הוא עדות לאיכות האדמה הירודה.‬
‫והחורפים הקשים שלנו‬ ‫רק מוסיפים לעונה הקצרה.‬
‫עכשיו, מה דעתך שנחלוק כוס שיכר?‬
‫מצטער.‬
‫פשוט...‬
‫כלומר, הבט באנשים היפים האלה.‬
‫קשה לי להאמין שעור זוהר זה‬ ‫ניזון משדה צחיח, זה הכול.‬
‫עכשיו... מי הגבר או האישה ביניכם‬ ‫שאחראים על הקציר?‬
‫ודאי יש מישהו שהוא חקלאי מוכשר במיוחד.‬
‫מישהו?‬
‫כן, אדוני.‬
‫זה אני.‬
‫יופי.‬
‫כן, אני אחראי על הקציר.‬
‫אם כך, אם האנשים הללו‬ ‫בוטחים בך, גם אני בוטח.‬
‫אני רק מנסה להבין איך אני טועה כל כך‬ ‫בנוגע לתוצר האדמה הזו. זה הכול.‬
‫טוב, אדוני.‬
‫סינדרי, אבינו האהוב, ‬ ‫תמיד דואג לרווחת הכפר שלנו‬
‫ולכן מתעקש לשמור על עודפים‬ ‫לעיתות רעב או בצורת, ‬
‫דבר שכידוע לך הינו אחריותו של מנהיג.‬
‫אבל היה לנו מזל בעונות האחרונות, ‬
‫והיו לנו יותר עודפים מכפי שנוכל לאחסן.‬
‫אז אולי יש‬
‫סיכוי שנוכל לוותר על כמות קטנה.‬
‫זה תלוי, כמובן, בהיקף הצרכים שלכם.‬
‫יופי.‬
‫כן, כלומר, תמיד חכם‬ ‫לשמור על עתודת תבואה, נכון, אבא?‬
‫כן.‬
‫אם כי, אני מבולבל.‬
‫סקרן מדוע אמרת שאדמה זו בקושי מניבה מספיק‬
‫כדי להאכיל את אנשיך.‬
‫נראה שזו לא הייתה האמת לאמיתה.‬ ‫-לא, חכה.‬
‫אדמירל, איש אינו מנסה להטעות אותך.‬
‫דעתו של סינדרי בנוגע לעודפים‬ ‫פשוט שמרנית יותר מדעתי.‬
‫אבל שנינו מתרגשים לקראת האפשרות לשותפות.‬
‫פשוט תזכור מה באמת נוכל לספק.‬
‫אבא, מי זה בדיוק?‬
‫ה...‬ ‫-הוא חסר חשיבות.‬
‫אנשיי הסמיכו אותי לדבר בשמם.‬
‫לאדם זה אין כל סמכות כאן.‬
‫יהיה חכם מצידך להתעלם ממנו.‬
‫אם כך... קרע.‬
‫זו לא בדיוק הקהילה האידילית‬ ‫שראיתי כשהגעתי.‬
‫אבא, אם יורשה לי‬
‫להשיא לך כמה עצות‬ ‫כשמדובר בכפופים לך שיש להעמידם במקום.‬
‫אני מוצא שאנשים יכולים לשכוח‬ ‫מה מונח על הכף ולפעמים זקוקים לתזכורת קלה‬
‫כיצד בעלי השררה מתמודדים עם חסרי הכוח.‬
‫אדמירל.‬
‫סינדרי...‬
‫בבקשה.‬
‫לא, אני... לעולם לא...‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני...‬
‫אראה לך למה התכוונתי.‬
‫בבקשה.‬
‫אדמירל.‬
‫לא, תפסיק!‬
‫לא!‬
‫מה עוללת?‬
‫מתי אוכל לצפות ליבול שלי?‬
‫אני לא...‬
‫אמרתי, תגיד לי, שותף, ‬ ‫מתי אוכל לצפות ליבול שלי?‬
‫תשעה... תשעה שבועות.‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫אשוב בעוד עשרה שבועות.‬
‫ואתם תכינו 10,000 בושלים לספינה שלי.‬
‫שנים עשר... אנחנו מייצרים‬ ‫בקושי 12,000 בושלים.‬
‫נמות ברעב.‬
‫אני לא מבין מה אתה רוצה.‬
‫זה פשוט.‬
‫אני רוצה את הכול.‬
‫טוב, תקשיבו.‬
‫אני צריך שכל הציוד הזה‬ ‫יועבר אל בניין האבן הגדול.‬
‫זה יספק את צרכינו לעת עתה.‬
‫מרקוס, אתה תסייע לי לפנות‬ ‫את הדיירים הנוכחיים מביתנו החדש.‬
‫קיבלת?‬
‫קיבלתי, בוס.‬
‫קיבלתי.‬
‫שלום לכולם.‬
‫אני JC-1435 מהמכניקס מיליטריום, ‬
‫מגן המלך.‬
‫תיקון, המלך שנרצח.‬
‫לכבוד הוא לי לשרת.‬
‫אני טוראי אריס.‬
‫אנחנו מעבירים את האספקה הזו לבניין הזה, ‬ ‫אם לא אכפת לך לסייע לי.‬
‫תודה, טוראי אריס.‬
‫הדבר תואם בצורה מושלמת את הפרוטוקולים שלי.‬
‫אני מדבר אליך, צב ביוב מטונף. בוא הנה.‬
‫למה אתה מחכה? צא, גבר!‬
‫תודה.‬
‫על מה בשם האלים העתיקים את מסתכלת?‬
‫אני מצטערת. פשוט חיכיתי לראות‬ ‫אם אתם זקוקים לתוספת מים.‬
‫תוספת מים?‬
‫כך אני אוהב אותן.‬
‫צעירות, חזקות מספיק כדי להתנגד.‬
‫בוס.‬
‫תראה, השאירו לנו ג'ימי.‬
‫זה ג'ימי, גבר!‬
‫לא ידעתי שנותרו כאלה.‬
‫זהירות. האדמה לא ישרה עד שמגיעים אל הגשר.‬
‫תודה, טוראי אריס, אבל אני מאמין שאסתדר.‬
‫הם מסרבים להילחם, בוס.‬
‫מה זאת אומרת, מסרבים להילחם?‬
‫זה משהו בתכנות שלהם.‬
‫ברגע שהרגו את המלך, ‬
‫הם הניחו את נשקם וסירבו להילחם.‬
‫פשוט תסתכל. לא משנה מה אעשה, ‬ ‫הוא לא ישיב מלחמה.‬
‫היי!‬
‫תיזהר עם זה, מכונה מטומטמת.‬
‫אהפוך אותך לפסולת מתכת, טיפש.‬ ‫אתה שומע אותי?‬
‫אתה לא שומע אותי.‬
‫היי! תפסיק!‬
‫מה אם, במקום, אירה בך?‬
‫אוכל להרוג אותך עכשיו, ולאיש לא יהיה אכפת.‬
‫נכון?‬ ‫-מספיק.‬
‫מה אתה אומר? רוצה למות?‬
‫מה התשובה, אה?‬
‫קדימה, ילד.‬
‫אמרתי, "מספיק".‬
‫תכניס את הארגזים האלה‬ ‫לתוך הבית ההוא עכשיו, טוראי.‬
‫כן, בוס.‬
‫אתה מקולקל?‬
‫לא, המפקד.‬
‫קום. לך לנהר. התנקה.‬
‫כל האחרים, תפסיקו לנעוץ מבטים.‬
‫תחזרו לעבוד.‬
‫תחזרו לעבודה, מניאקים.‬
‫זה כולל אותך, מרקוס.‬
‫הבנת?‬
‫צריך לזוז.‬ ‫-כן.‬
‫סליחה.‬
‫תודה. זה יפה מצידך.‬
‫אתה חייל?‬ ‫-לפני שנים רבות.‬
‫אכפת לך? אני סאם.‬
‫בבקשה.‬
‫אמרי לי, סאם.‬ ‫את מכירה את הסיפור על מלכנו שנרצח‬
‫ועל בתו היפהפייה, הנסיכה איסה?‬
‫לא.‬
‫טוב... את מזכירה לי אותה.‬
‫במיתוס קראו לה הגביע או הגואלת.‬
‫היא הייתה "פוארי סלווטוריס".‬
‫ואפילו לפני שהיא נולדה, ‬
‫אני ואחיי התחייבנו בשם כל מה שהיינו, ‬
‫בשם כל מה שקיים בתוך עור מתכת זה, ‬
‫שנילחם בשמה.‬
‫אז כשהגיעה אלינו הבשורה בשדה קרב מרוחק‬
‫שהיא, כפי שניבאו, נולדה בשר ודם בעולמנו, ‬
‫חשתי חיבה אדירה כלפי היקום, ‬
‫והייתי בטוח כי היא תבשר‬ ‫על עידן חדש של שלום וחמלה.‬
‫ותחזיר אותנו הביתה.‬
‫היא הייתה קסומה.‬
‫אכן. היא הייתה יותר מקסומה.‬
‫ביום הכתרתה, ‬
‫היא, לצד מלכנו ומלכתנו המכובדים, ‬
‫נרצחה בדם קר על ידי אלה‬ ‫שהם בטחו בהם יותר מכול.‬
‫חוששני כי איבדנו מידת מה‬ ‫מכבודנו מאז הבגידה הזו.‬
‫אני חושש שהחמלה שלנו, שטוב ליבנו, ‬
‫שעצם האושר שלנו, ‬
‫מתו יחד עם הילדה.‬
‫אני חושבת שהם חיים בך.‬
‫זאת אשמתך, גונאר!‬
‫לא ידעתי שהוא יהרוג אותם.‬
‫זה לא משנה. עכשיו הוא מת.‬
‫מה נעשה בנוגע לחיילים ולאסם?‬ ‫הבא בתור יהיה הבית השני.‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-תפסיקו, בבקשה.‬
‫אולי נביא את היבול ונתחנן לרחמיהם?‬
‫כן.‬ ‫-נהיה יקרים לאין ערוך בעיניהם.‬
‫אז לא יוכלו להרוג אותנו. הם יזדקקו לנו.‬
‫כן.‬ ‫-הוא צודק.‬
‫חקלאות! זו המיומנות שלנו‬ ‫שאנחנו יכולים לעשות, לא הם.‬
‫אם נראה להם כמה אנחנו טובים, ‬ ‫הם ייאלצו לחוס עלינו.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫מסכימים? עבודתנו נלחמת למעננו.‬ ‫-כן!‬
‫כן.‬ ‫-מסכימים.‬
‫עבודתנו נלחמת למעננו. כן?‬ ‫-כן!‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אם כך, זה סגור.‬
‫נראה להם כמה אנחנו חשובים.‬ ‫-טוב.‬
‫וכשנקיים את הצד שלנו בעסקה, ‬
‫הם ייאלצו לשקול מחדש כמה אוכל ישאירו לנו.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לפנות לאותם אדונים באסם, ‬ ‫לפנות אל האנושיות שלהם.‬
‫הם יהיו חייבים.‬ ‫-יופי.‬
‫אז... את בורחת.‬
‫חשבתי שכבר מאסת בבריחה.‬
‫אתה שמעת אותם. הם הוזים.‬
‫הם חושבים שהחיילים יפגינו חמלה‬ ‫אפילו אחרי מה שהם עוללו לסינדרי, ‬
‫לנגד עיניהם.‬
‫כשמצאתי אותך בין הריסות הספינה ההיא, ‬
‫שקלתי לנטוש אותך.‬
‫חששתי שתמשכי אלינו צרות.‬
‫אבל האם אני מתחרט לרגע‬ ‫על כך שהכנסתי אותך אל חיינו?‬
‫אני לא.‬
‫נהפכת לאחת מאיתנו.‬
‫ואולם, כעת את עוזבת, ‬ ‫כשאנחנו זקוקים לך יותר מכול.‬
‫כשאנשייך זקוקים לך.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫כוונתך שאת מסרבת?‬
‫המקום הזה כבר אבוד!‬
‫אבל מה אם המצב יוכל להשתנות?‬
‫מה אם כן נילחם? לא רק אנחנו, אלא אחרים?‬
‫מי עוד יבוא הנה ויילחם?‬ ‫-אחרים!‬
‫אחרים שיש להם סיבה לשנוא‬ ‫כל מה שעולם האם מייצג.‬
‫קורה, את מכירה את היקום הזה טוב ממני.‬
‫מה אם את תצליחי למצוא‬ ‫את הלוחמים שנובל מחפש?‬
‫פורעי החוק, כדי שיילחמו לצידנו?‬
‫אם אמצא לוחמים שיילחמו למען ולדט, ‬ ‫אעניק לכפר תקווה.‬
‫אם אעניק להם תקווה, הם יילחמו ויפסידו.‬
‫לא אתן שהדם הזה יהיה על ידיי.‬
‫גם לא אזרוק את חיי לפח, בשונה מכם.‬
‫תראה את זה.‬
‫היי, נערת המים!‬
‫בואי הנה.‬ ‫-מה העניין?‬
‫אתם צריכים עוד מים?‬
‫רק... טיפת מים.‬
‫תפסיק!‬
‫או ש...?‬
‫הצילו!‬
‫הצילו בבקשה!‬
‫הצילו!‬
‫סתמי!‬ ‫-תעזבו אותי!‬
‫הצילו!‬ ‫-סתמי!‬
‫לא. בבקשה!‬
‫סתמי!‬ ‫-שמישהו יעזור לי, בבקשה! הצילו!‬
‫הצילו! תרדו ממני!‬ ‫-סתמי!‬
‫תרדו ממני!‬
‫די!‬
‫כל הכבוד. על מה חשבת?‬
‫אקשור אותך לעמוד ואכריח אותך לצפות בכל יום‬
‫בשעה שהיא תיהפך מחקלאית לזונה.‬
‫מרקוס, אישי הטוב...‬
‫כל זה נשמע נחמד, ‬
‫אבל לא תעשה שום דבר.‬
‫לא לפני שאטעם מן הממתק הזה בעצמי.‬
‫ואז תוכל לקבל אותה.‬
‫ואז כולכם תוכלו לקבל אותה.‬
‫רד ממנה!‬
‫תפסיקו!‬
‫תפסיקו.‬
‫קינוח. מושלם.‬
‫אותה תתפוס בוודאות.‬
‫בבקשה.‬
‫אהרוג אותה.‬
‫זה מה שאתם רוצים?‬
‫תראו מי החליט להצטרף.‬
‫הרוג אותה. את שניהם.‬
‫למה אתה מחכה? נתתי לך פקודה.‬
‫תהרוג את הכ...‬
‫אנחנו ניאלץ להילחם.‬
‫קורה, אולי תזדקקי לזה.‬
‫מצאתי אותו באתר ההתרסקות.‬
‫חשבתי שהוא אבד.‬
‫תרבותנו לא נועדה לנשק שכזה.‬
‫חששתי שמא הוא מסוכן.‬
‫צדקת.‬
‫תודה.‬
‫לאן תלכי?‬
‫יש מישהו, גנרל ששמו טיטוס.‬
‫בעבר גיבור של הממלכה‬
‫שהפנה את כוחותיו נגד הכוחות של עולם האם.‬
‫בפעם האחרונה ששמעתי, הוא עדיין היה חופשי.‬
‫אם אצליח למצוא אותו וחיילים שיוכל להנהיג...‬
‫גונאר.‬
‫בשנה שעברה בפרובידנס, ‬ ‫מכרת תבואה לכוח ההתנגדות.‬
‫כן. פגשתי שם אדם שהכיר לי את המורדים.‬
‫האחים בלאדאקס.‬
‫האם עדיין ידע איך למצוא אותם?‬ ‫-זה אפשרי.‬
‫אז תיקח אותי אליו?‬
‫כמובן.‬
‫היי! תביאו לכאן עוד יוראקי!‬
‫גנרל וצבא?‬
‫אולי יהיה לנו סיכוי.‬
‫תיזהרי.‬
‫ודרך צלחה... לשניכם.‬
‫אז היית חיילת של עולם האם?‬
‫נלחמת למען הממלכה?‬
‫אפשר לומר.‬
‫ובדרגה בכירה, אני מניח?‬
‫כלומר, את מבוקשת בגין עריקות?‬
‫זאת ועוד.‬
‫טוב.‬
‫יש לך שאלות נוספות?‬
‫הם לא יהרגו אותנו סתם כך, נכון?‬
‫כלומר, אני מבין שעשו מסינדרי דוגמה‬
‫כדי שנלך בתלם, ‬
‫אבל איננו אלא חקלאים שלא מהווים איום.‬
‫מניין לך שהם ישמידו אותנו?‬
‫כשהם הגיעו לראשונה אל עולמי, הייתי בת תשע.‬
‫הם לא ביקשו דבר.‬
‫לא היו תנאים.‬
‫רק תשוקה להרס.‬
‫על כוחות עולם האם‬ ‫פיקד גנרל צעיר ששמו בליסריוס, ‬
‫שהתענג על אקסטזת הקרב.‬
‫תושבי העולם שלי יצאו למגננה אמיצה, ‬
‫אבל הדבר רק הרגיז את הגנרל הצעיר, ‬
‫ועודד אותו להוציא‬ ‫את הכעס הזה על חפים מפשע.‬
‫מצאתי את עצמי‬ ‫עומדת פנים מול פנים עם בליסריוס, ‬
‫שאהב לפקד על חייליו‬
‫לא ממגדלי התצפית של ספינותיו, ‬
‫אלא משדה הקרב עצמו.‬
‫בליסריוס הרג את כל משפחתי ולקח אותי איתו.‬
‫אני לא יודעת מדוע הוא חס עליי.‬
‫מדוע, מתוך מאות האלפים שהרג, ‬
‫הוא בחר לאפשר לי לחיות.‬
‫הוא כנראה ראה בי משהו.‬
‫מישהי שתחלוק בכאב שלו.‬
‫הם העניקו לי את השם ארתליאס, ‬
‫החלו בהכשרה ובהשכלה שלי‬ ‫בנושא עברו של עולם האם.‬
‫ובמשך חמש שנים, ‬ ‫חייתי על הספינה ההיא עם חייליה, ‬
‫שהיו משפחתי היחידה.‬
‫בלי רכות.‬
‫רק לקחי המלחמה הקשים.‬
‫הוא לקח אותי לעיתים קרובות‬ ‫למשימות דיפלומטיות, ‬
‫ואני הייתי הילדה שלו.‬
‫הייתי בת חסותו. תלמידתו.‬
‫הייתי אחת מהם.‬
‫בתו של מפקד מעוטר, ‬
‫חברה של המלך ושל משפחת המלוכה, ‬
‫שחיה חיים של זכויות יתר.‬
‫אך ללא קשר למעמדי החברתי, ‬ ‫ציפו ממני לבצע את תפקידי.‬
‫להילחם למען עולם האם.‬
‫ובאקדמיה מיליטריום עודדו אותנו למצוא מאהב.‬
‫מישהו שנגן עליו בחיינו, ‬
‫כשהפוליטיקה של ההתרחבות תיעשה מופשטת מדי, ‬
‫וסיבת הכיבוש תאבד באכזריות הקרב הטהורה.‬
‫קדימה! זוזו! קדימה!‬
‫אז בגיל 18, התמניתי לקצינה וניתן לי פיקוד.‬
‫נלחמתי למען המלך בעולמות רחוקים, ‬
‫תחת דגלו של עם שרצח את כל משפחתי‬
‫והשמיד את עולמי.‬
‫הם הכשירו אותי, ‬
‫שברו אותי, ובנו אותי מחדש בדמותם.‬
‫אני רק מספרת לך את זה כדי שתדע מי אני.‬
‫שאלת איך אני יודעת שהם ישמידו אתכם.‬
‫זה מה שאני הייתי עושה.‬
‫- עיר הנמל פרובידנס‬ ‫ולדט -‬
‫הוקשוס.‬
‫ציידי ראשים. הם עובדים למען האימפריום.‬
‫רגע.‬
‫אוי, לא.‬
‫זה הבחור שלנו. האיש שבאנו לדבר איתו.‬
‫זה שהכיר לי את האחים בלאדאקס.‬
‫האחים בלאדאקס סיפקו לך דרך התקשרות נוספת?‬
‫לא. הם אמרו שמצאו מחסה‬ ‫בכוכב לכת ששמו שראן, ‬
‫שמגן עליו מלך ששמו לוויטיקה.‬ ‫-לוויטיקה.‬
‫בוא.‬
‫קרבוסט.‬
‫בכל מקרה, הסיכוי הכי טוב‬ ‫למצוא את האחים בלאדאקס‬
‫הוא ליצור קשר עם הלוויטיקנים.‬
‫זה עלול לחשוף אותנו.‬
‫תחילה נמצא את טיטוס‬ ‫ואז נראה בנוגע למורדים.‬
‫היא הבעלים שלך?‬
‫לך מפה. הוא לא למכירה.‬
‫הכול למכירה במקום הזה, אז... כמה?‬
‫יש לי חדר למעלה...‬ ‫-לא.‬
‫...עם סדינים נקיים באופן יחסי.‬
‫זאת הצעה נדיבה ביותר, אבל לא נראה לי...‬
‫אני מבטיח לך, עד הבוקר, ‬
‫תתחנן בפניי לעוד.‬
‫אמרתי שתלך מפה.‬
‫בחייך, אימא'לה.‬
‫תרשי לו לבוא לשחק.‬
‫אתה צריך ללכת.‬
‫תקשיבי טוב, כלבה קטנה וקנאית...‬
‫תקשיב טוב אתה. אמרתי לך ללכת מפה.‬
‫אני מחפשת מידע.‬
‫האם מישהו פה שמע על גנרל טיטוס‬ ‫או יודע היכן הוא נמצא?‬
‫כמובן, גנרל טיטוס.‬
‫מנוול מטורף. הפנה את כוחותיו‬ ‫נגד הכוחות של עולם האם‬
‫בקרב על סראוו.‬
‫אתה יודע היכן הוא?‬
‫בפעם האחרונה ששמעתי, ‬ ‫הוא נלחם בקולוסיאום בפולוקס.‬
‫במקומך הייתי נזהר, גברתי הקטנה.‬
‫הצייד האחרון שחיפש אותו גמר כשראשו על יתד‬
‫מחוץ לכניסה לקולוסיאום‬
‫כאזהרה לאחרים בל יפריעו לו.‬
‫אם כך הוא בפולוקס.‬
‫זאת התוכנית שלך?‬ ‫-זאת התוכנית שלי.‬
‫מה?‬
‫אז נחפש ספינה שתיקח אותנו לפולוקס.‬
‫אתה מתחיל להבין.‬
‫היי! כלבה!‬
‫היית צריכה להרוג אותי.‬
‫עכשיו את תמותי.‬
‫אתן לך הזדמנות אחת להסתובב ולעזוב.‬
‫את תיתני לכולנו הזדמנות אחת?‬
‫תהרגו אותה.‬
‫מרשים.‬
‫ההוקשוס האלה ששילמו לך עבדו למען עולם האם?‬
‫אני לא אוהבת ציידי ראשים.‬ ‫-לא שאלתי.‬
‫ולשם הבהרה, אני גם לא אוהב ציידי ראשים.‬
‫אז אתה שכיר חרב?‬
‫לא. זה לא הקטע שלי.‬
‫אם כבר, אני אופורטוניסט.‬
‫גיבור אמיתי, אה?‬
‫חכי!‬
‫תראי. שמעתי אתכם שם, ‬
‫שאתם מנסים להגיע לפולוקס.‬
‫אוכל לעזור לכם.‬
‫תבין, אנחנו בסך הכול חקלאים פשוטים.‬
‫אנחנו מחפשים חיילים שיילחמו נגד עולם האם.‬
‫יש לנו קצת כסף, ‬ ‫אבל זו לא המשימה שתתעשר ממנה.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫עדיין, שלמו לי כמה שזה שווה לכם.‬
‫חיילים לקרב נגד עולם האם?‬
‫טוב, שמי קאי.‬
‫בואי. הספינה שלי במעגן.‬
‫בסדר. קובע מסלול אל פולוקס.‬
‫אני צריך לעצור תחילה בנו-וודי.‬
‫אתם יודעים, יש שם חקלאי.‬
‫יש לו שם איש שעשוי להתאים לכם.‬
‫הוא שווה את זמננו?‬
‫כי אין לנו זמן לבזבז.‬
‫נראה לי שתחבבי אותו.‬
‫יצאת פעם מכוכב הלכת?‬
‫לא.‬
‫מה עשית בחווה?‬
‫אני משגיח על הקציר ושותל, ‬ ‫מקטלג זרעים ומוודא ש...‬
‫זה נשמע נהדר. כדאי שתחזיק חזק.‬
‫יבוא.‬
‫קסיוס, זה אתה. יופי.‬
‫קיבלנו הודעה מההוקשוס.‬
‫הם מבקשים להיפגש עימנו.‬
‫מסתבר שהם תפסו יצור‬
‫שיש לו מידע חשוב על המורדים, ‬
‫דוורה בלאדאקס ואחיה.‬
‫בלאדאקס?‬
‫טוב, זה...‬
‫זה מצוין, קסיוס.‬
‫תיידע אותי כשהם יגיעו.‬
‫כן, המפקד.‬ ‫-היי.‬
‫- נחלה באזורי הספר‬ ‫נו-וודי -‬
‫שכה אחיה, זה הממזר מסלדורון.‬
‫מה מביא אותך רחוק כל כך?‬ ‫-התגעגעתי אל פניך המחויכים.‬
‫האיש ההוא עדיין קשור מאחור?‬
‫טארק? כן, הוא משלם את חובו אליי בעבודה.‬
‫נותרו כ-24 עונות עד שישלם הכול.‬
‫מה לך ולו?‬
‫אכפת לך אם נדבר איתו?‬
‫אולי יהיה מקום לעסקה.‬
‫טוב, אם ניתן להרוויח כסף...‬
‫היי!‬
‫היי! טארק!‬
‫האנשים האלה רוצים לדבר איתך.‬
‫מה הסיבה לשלשלת שעל רגלך?‬ ‫-דרך ארוכה של טעויות.‬
‫אבל אם באתם להאשים אותי‬ ‫בפשעים נגד עולם האם, ‬
‫אני אשם בדין. דברו איתו.‬
‫לא. זאת לא הסיבה שבאנו.‬
‫באנו מכפר קטן ואנחנו מבקשים להעסיק לוחמים‬
‫שיכשירו אותנו ויגנו עלינו‬ ‫מפני כוח מעולם האם.‬
‫אני לא ידיד הממלכה.‬ ‫-יפה.‬
‫זה ידוע לכול.‬
‫והייתי נלחם איתכם בשמחה, ‬
‫אבל... יש לי חוב, ‬
‫ואני משלם את חובותיי.‬
‫כמה הוא חייב לך?‬
‫שלוש מאות אלף דאראמות‬ ‫יפצו על כל אי נוחות שחוויתי.‬
‫היית מת.‬
‫אין לנו סכום כזה.‬
‫אין סכום כזה.‬
‫טוב, אני אוהב להמר.‬
‫התחלנו.‬
‫מה ההימור?‬
‫אם טארק יצליח לאלף את היצור הזה שבחוץ, ‬ ‫חובותיו אליי ישולמו.‬
‫אבל אם הוא לא ירכב עליו, ‬
‫תמצאו את עצמכם בשלשלאות ואזיקים.‬
‫זאת העסקה.‬
‫תפוס אותו חזק יותר!‬
‫היזהר מהזנב!‬
‫תוכל לרכוב עליו?‬
‫כן... אני יכול לרכוב עליו.‬
‫תמשכו חזק!‬
‫אל תיתנו לו להילחם בכם ככה!‬
‫שחררו את החבלים.‬
‫היא תקרע אותך לגזרים!‬
‫שחררו את החבלים והסתלקו. עכשיו.‬
‫כרצונך. שחררו אותם!‬
‫לא אפגע בך.‬
‫את רחוקה מהבית, כמוני.‬
‫את ואני...‬
‫אנחנו דומים.‬
‫פגעו בנו...‬
‫בגדו בנו... האמון שלנו הופר.‬
‫שנינו יודעים מהו פחד.‬
‫ואולם, הפחד הגדול ביותר שניצב מולנו...‬
‫הוא הפחד מפני עצמנו.‬
‫ככה.‬
‫בואי נראה להם שאנחנו לא פוחדים.‬
‫בואי נראה להם שאנחנו יותר‬ ‫מהשלשלאות שכובלות אותנו.‬
‫תירגעי.‬
‫קדימה.‬
‫שם.‬
‫כן.‬
‫הכול בסדר.‬
‫היקמן, עשיתי כפי שביקשת.‬
‫חובך אליי שולם.‬
‫תהיה טוב אליה.‬
‫לכו! תסתלקו!‬
‫היי!‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫לא.‬
‫ילדה טובה.‬
‫טארק! קדימה.‬
‫זה היה טוב.‬ ‫אתה מכיר אנשים נוספים לאורך הדרך?‬
‫אולי יש לי כמה רעיונות.‬
‫- כוכב לכת לכריית קובלט‬ ‫דאגוס -‬
‫אז מה התפקיד?‬
‫אנחנו מייצגים כפר על ירח קטן ששמו ולדט.‬
‫הכפר הזה נמצא בסכנת השמדה‬
‫בידי צבאות עולם האם.‬
‫אנחנו מחפשים לוחמים‬
‫שיתגייסו לקרב להגן עליו.‬
‫עם המוניטין שלך, ‬
‫חשבנו שזה משהו שאולי יעניין אותך.‬
‫נמסיס, בבקשה.‬ ‫-תחזיק אותה.‬
‫עזרי לה. בבקשה.‬
‫שמרי מרחק!‬
‫אני רק רוצה לדבר. זה הכול.‬
‫ברור שאני נסערת, זה נכון.‬
‫אבל אני לא טיפשה.‬
‫אני יודעת מדוע באת. את רוצה את הילדה.‬
‫כן, נכון.‬
‫את זאת לא תקבלי.‬
‫זאת שלי.‬
‫יש לה אימא שמחכה לה.‬
‫שמתגעגעת אליה.‬
‫ומדוע שיהיה לי אכפת מכאבה של האם ההיא, ‬
‫כשאיש לא מכיל את הכאב שלי?‬
‫זה היה ביתי עד שהם באו.‬
‫טעמי את האוויר.‬
‫הוא הרעיל את גופי.‬
‫הוא מחליש את הביצים שלי‬ ‫וכעת ילדיי אינם יכולים לבקוע.‬
‫אני זכאית לצדק.‬
‫אני מבינה.‬
‫אבל זאת לא הדרך.‬
‫יש הבדל בין צדק לנקמה.‬
‫האומנם?‬
‫אני לא בטוחה כל כך.‬
‫אני יודעת מהו כאב של אם.‬
‫אני יודעת מהי הבדידות שבכאב הזה.‬
‫אבל אסור לך לפגוע בילדה הזאת.‬
‫לא אאפשר לך.‬
‫אני מאמינה לך. אבל תביני.‬
‫אני אהרוג את הילדה הזאת‬
‫ואמשיך להרוג עד שכל אם תבכה דמעות של חרטה‬
‫על כך שבאה אל מכרות דאגוס.‬
‫שיט!‬
‫בואי.‬
‫נזוז.‬
‫בואי. אחורה!‬
‫בואי הנה.‬
‫וואו. זה היה...‬
‫זה היה מדהים.‬
‫אל תחגוג את זה.‬
‫אין בזה שום כבוד.‬
‫כל אחד מכם היה יכול לשכב פה‬
‫בביבים של עולם שנשכח, ‬
‫בשם הנקמה.‬
‫יועיל לכם לזכור את זה.‬
‫זה היה יפה מצידך קודם. עם הילדה.‬
‫פשוט ניסיתי לעזור.‬ ‫-כן, אבל לא לכולם זה בא בטבעיות.‬
‫לך זה כן.‬
‫בבית הצלת את סאם בלי היסוס.‬
‫טוב לב הוא מעלה ששווה למות למענה.‬
‫אני מאמינה בזה.‬
‫לא האמנתי תמיד.‬
‫סיפרתי לך שנלחמתי על אין-ספור עולמות.‬
‫השמועה על ניצחונותיי‬ ‫הגיעה לאוזני אבי המאמץ...‬
‫וגם אל המלך.‬
‫בזכות נאמנותי ושירותי, ‬
‫קודמתי אל משמר האליטה של משפחת המלוכה.‬
‫אבי ארגן את המינוי.‬
‫לא יכולתי לדעת שזה לא היה הכול.‬
‫הוענק לי הכבוד‬
‫להיות שומרת הראש של הנסיכה איסה.‬
‫הנסיכה נקראה על שם המלכה איסה מימים עברו, ‬
‫"מעניקת החיים".‬
‫בסיפורים העתיקים על המלכה‬
‫נאמר שהיה לה הכוח להעניק חיים.‬
‫זה נראה כמו מיתוס או מטפורה‬
‫שהמציאו בתגובה לדורות של מלחמה וכיבושים.‬
‫ואולם, הסיפור עדיין‬ ‫הצית את הדמיון של בני העם.‬
‫כולם האמינו כי לנסיכה, ‬ ‫לנסיכה שלי, יש אולי אותו הכוח.‬
‫ראיתי יותר מפעם אחת דברים שאני...‬ ‫לא הצלחתי להסבירם.‬
‫דברים שגרמו לי לחשוב שהיא הייתה שונה.‬
‫מיוחדת.‬
‫המלך פעם אמר לי...‬
‫כשהיא תהיה המלכה, ‬
‫אני מאמין שהיא תשיב את החמלה שאבדה לי‬
‫אחרי כל שנות המלחמה הקשות.‬
‫"זה יהיה שחר של משהו טוב יותר."‬
‫שהחברות בינינו שמרה עליה.‬ ‫-החברות ביניכן שומרת עליה.‬
‫אני האמנתי בה, ‬
‫בטוב ליבה.‬
‫האמנתי ביכולת שלה להציל אותנו.‬
‫- זירת הגלדיאטורים בקסטור‬ ‫ירח של פולוקס -‬
‫גנרל טיטוס הדגול.‬
‫תודה.‬
‫טוב.‬
‫את בטוחה שזה רעיון טוב?‬
‫ננקה אותו ונדאג שיתפכח.‬
‫כן, זה יספיק.‬ ‫-קדימה.‬
‫טוב, קדימה.‬ ‫-תקימו אותו.‬
‫קדימה.‬ ‫-רדו ממני!‬
‫מה נראה לך שאת עושה?‬
‫מספיק. תודה.‬
‫האם פיקדת על היחידות המזרחיות‬ ‫תחת המלך הקודם?‬
‫האינך הגנרל טיטוס? אגדה.‬
‫אני לא יודע על מה את מקשקשת.‬
‫למה את לא יכולה להניח לי לנפשי?‬
‫כי תקוותי הגדולה ביותר‬ ‫היא שהגנרל מפעם עדיין נמצא לנגד עיניי.‬
‫מה את רוצה ממני?‬
‫חייליי מתו בשל כניעתי.‬
‫עייפתי מלחיות מחדש‬ ‫את הסיוט הזה יום אחר יום.‬
‫עכשיו, אנא ממך, ‬ ‫הניחי לי ותני לי למות בשקט.‬
‫לא נראה לי שנועדת למות פה...‬
‫גנרל.‬
‫הפסיקי לכנותי כך.‬
‫אין לי כל דרגה, כל זכויות.‬
‫באתי להציע לך הצעה.‬
‫לתת לך הזדמנות לגאולה.‬
‫אין באפשרותי להיגאל.‬ ‫-אין לי זמן לרחמים עצמיים!‬
‫מה עם כל החיילים המתים שפעם פיקדת עליהם?‬
‫מה איתם?‬
‫אם לא גאולה, ‬
‫מה לגבי נקמה?‬
‫זה האדם שיודע היכן המורדים?‬
‫אכן, אדוני.‬
‫אם כך, אני מקשיב.‬
‫תשחרר אותי אם אספר לך מה שאני יודע?‬
‫אשחרר אותך, על דברתי.‬
‫לא ראיתי את דוורה בלאדאקס זה עונה שלמה, ‬
‫אבל בזמנו הם היו בשראן, ‬ ‫תחת הגנתו של מלך ששמו...‬
‫לוויטיקה.‬
‫המשך.‬
‫חלף מאז זמן, אך הם היו שם בוודאות.‬
‫דבר איתו, עם לוויטיקה.‬
‫כך אעשה. תודה.‬
‫חשבתי שסגרנו עסקה!‬
‫אכן סגרנו.‬
‫אתה חופשי.‬
‫תנתחו את מוחו‬ ‫ותראו אם ניתן למצוא מידע נוסף.‬
‫ואז נבקר אצל מלך לוויטיקה.‬
‫כן, אדמירל. אקבע מסלול אל שראן.‬
‫קדימה.‬
‫- כוכב הבית של המלך לוויטיקה‬ ‫שראן -‬
‫סבלנותך מוערכת ואוכל להבטיח לך...‬
‫שדוורה מודעת להגעתך.‬
‫בקרוב תתקבל החלטה מתי יקבלו את פנייך.‬
‫תודה לך, לוויטיקה, כבוד המלך.‬
‫נמתין להגעתם.‬
‫תראו.‬
‫חקלאי, מדוע אתה יוצר איתנו קשר‬ ‫מהספינה האלמונית וחסרת הדגל הזו?‬
‫הנחתי שלאחר פגישתנו האחרונה, ‬ ‫קיימת בינינו רמה מסוימת של אמון.‬
‫קנינו את התבואה שלכם‬ ‫כדי להאכיל את לוחמינו.‬
‫אל תבלבל בין עסקי המסחר שלך‬ ‫לבין עסקי המהפכה שלנו.‬
‫אני מבין.‬
‫הגעתכם לכאן מסכנת עד מאוד‬ ‫את כולנו ואת מגננו הנדבן.‬
‫אבל אין לנו עוד צורך בתבואה שלכם.‬
‫די והותר בטוב ליבו של המלך לוויטיקה‬ ‫כדי לקיים אותנו, ‬
‫ולכן אני מציעה שתעזבו מייד.‬
‫לא באנו למכור תבואה.‬
‫בכפרו של גונאר ביקרה ספינת דרדנוט‬
‫שמאיימת על עצם קיומו.‬
‫גייסתי את הלוחמים הללו‬
‫והבטחתי שאחזיר אותם כדי להגן על החקלאים.‬
‫אבל זמננו אוזל.‬ ‫-מה?‬
‫הקומץ הזה? נגד דרדנוט?‬
‫לכן באנו. לכם יש חיילים וספינות.‬
‫בעזרתכם נוכל להקים הגנה אמיתית.‬
‫וכמובן, נוכל לשלם לכם בעודפי היבול שלנו.‬
‫זה כל מה שיש לנו.‬
‫כוחותיי נגד "מבט המלך"?‬
‫זאת התאבדות.‬
‫כמה עשרות לוחמים‬ ‫לא יוכלו להשמיד את הספינה הזו.‬
‫הספינה והחיילים שעליה הם משמידי עולמות.‬
‫צר לי. זה בלתי אפשרי.‬
‫איש זה אינו מהפכן.‬
‫הוא חקלאי פשוט.‬
‫אבל בלי קשר למסחר, ‬
‫אנשיו עמלו במו ידיהם‬ ‫כדי לגדל את התבואה שהאכילה אתכם.‬
‫את כולכם!‬
‫ובשל העסקה הזאת, ‬
‫אדמירל נובל כעת מאיים על כפרם, ‬
‫בחיפושו אחר המהפכה שלכם.‬
‫אני מבין.‬
‫אני אבוא.‬
‫תודה לך.‬
‫אח, בוא נדבר.‬
‫הניצחונות שלנו, המעטים שבהם, היו טקטיים.‬
‫לא נוכל להילחם בגלוי נגד "מבט המלך".‬
‫אם החקלאי מצא אותנו, ‬ ‫תוך זמן קצר גם נובל ימצא.‬
‫ולא אאפשר לעולם נוסף ליפול בשמנו.‬
‫ומה עם פקודיך?‬
‫חייהם שייכים להם.‬
‫האנשים האלה, הם באו אלינו‬
‫כשאין להם כל מוצא אחר.‬
‫הם באו... כשהם מבקשים את עזרתנו‬
‫כדי להילחם נגד דרדנוט של עולם האם.‬
‫האין זה מה שאנחנו מייצגים?‬
‫האין הם מי שפעם היינו?‬
‫אם לא נעמוד עם חקלאים לוחמניים אלה‬ ‫כדי להגן על ביתם, ‬
‫אזי המהפכה חסרת משמעות.‬
‫ללא כל כפייה, ‬
‫מי מכם מוכן למות למען מה שאנחנו מאמינים בו‬
‫במקום להסתתר מאחוריו?‬
‫מיליוס.‬
‫מדוע אינני מופתע?‬
‫בזכות מי תחזור בחתיכה אחת, אם לא בזכותי?‬
‫תודי ללוויטיקה ועזבי את כוכב הלכת הזה.‬
‫אחותי, עד שניפגש שנית.‬
‫אולי ככלות הכול זו לא התאבדות.‬
‫מדוע הוא הסכים לעזור לך?‬
‫בלאדאקס? נראה לך שטעות בידיהם?‬
‫זה פשוט נראה קצר רואי.‬
‫הוא מחליש את המעט שיש מן...‬
‫איזו מילה שתרצי לתאר בה את זה...‬
‫ההתנגדות, ההתקוממות.‬
‫לשם מה, קורה?‬
‫ההזדמנות להימחק על ידי דרדנוט?‬
‫אשמה. היא דבר רב עוצמה.‬
‫אכן, אשמה. הבטן הרכה של הכבוד.‬
‫נראה לי שפעם היה לי דבר כזה.‬
‫כבוד.‬
‫היית מאמינה?‬
‫זו אמת.‬
‫כלומר, מה דעתך?‬
‫נותרו לי עשר, 15 עונות לכל היותר‬ ‫עד שאגנוב מהאדם הלא נכון.‬
‫אידקר למוות על ידי בן זונה עקשן‬ ‫בקטטה במסבאה.‬
‫בכל מקרה זאת אשמתך.‬
‫גרמת לי לרצות להיות אדם הגון.‬
‫אילו היו לך כוחות התנגדות נוספים, ‬
‫לא היית נואשת כל כך לעזרתי.‬
‫אתה מוכן להילחם איתנו?‬
‫משום שאתם מתחננים.‬
‫קאי, אנחנו לא.‬
‫טוב, אז משום שאתם מבקשים.‬
‫אם תרשו לי.‬
‫וואו.‬
‫יש סיבוך אחד.‬
‫הזבל בתא המטען.‬
‫קונים מחכים לי בגונדיבאל.‬
‫הם לא עשו לעצמם שם בזכות הסבלנות שלהם.‬
‫אולי יהיה חכם לנתק את קשריי עם חיי כגנב‬ ‫לפני שנלך להילחם בדרדנוט.‬
‫חוץ מזה, אמרת בעצמך שאת זקוקה לי.‬
‫לא אמרתי את זה.‬ ‫-אני חושב שכן אמרת.‬
‫אקבע מסלול ואיידע אותם שאנחנו בדרך.‬
‫אוי, שיט, אז אני אחד מהטובים?‬
‫אני מתחנן...‬
‫בבקשה!‬
‫דיברתי אמת.‬
‫אין לי כל מידע נוסף.‬
‫אם כך, האמת, ‬
‫שנתת להם מחסה, אויבים מוכרים של עולם האם, ‬
‫טיפלת בפצעיהם, תיקנת את ספינותיהם ההרוסות, ‬
‫הכול בזכות הקוד המוסרי‬ ‫של הכבוד והנדבנות שלך.‬
‫הציביליזציה שלנו חיה‬ ‫ומשגשגת זה 10,000 שנים, ‬
‫כשכבוד ונדבנות‬ ‫הם עקרונותינו המוערכים ביותר.‬
‫כן. כן, כבוד ונדבנות.‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫שם הספינה הוא "מבט המלך".‬
‫היא נקראה כך לזכר אבינו שנרצח.‬
‫אם כך...‬
‫בכבוד אני מבין.‬
‫בנדבנות, לא.‬
‫מלכנו הפגין נדבנות‬ ‫כלפי יצור מכוכב אחר, כמוך, ‬
‫ובתמורה לטוב ליבו, נשחט.‬
‫לכן קראנו כך לספינה כדי להזכיר לנו‬ ‫את הכוח שבמבט מיטיב זה, ‬
‫שאבד בשל נדבנות.‬
‫וכדי לזכור שאם יהיה זה רצון האל‬ ‫שהמבט הזה ייפול עלינו וייעצר שם, ‬
‫אפילו לרגע קט, ‬
‫הדבר עשוי לשנות את חיינו לנצח.‬
‫היום הוא נופל עליך.‬
‫יש לנו אישור לפתוח באש.‬
‫מאושר.‬
‫אש לשיקולך.‬
‫המפקד, קיבלנו הודעה מאחד ההוקשוס שלנו.‬
‫הם מתקרבים אל האחים בלאדאקס.‬
‫סוף סוף חדשות טובות.‬
‫אם כך, היכונו להיפר-שיגור.‬
‫אתקדם ואחזיר באופן אישי‬ ‫את הכלבים הבוגדניים.‬
‫ומהן הפקודות ל "מבט המלך", המפקד?‬
‫ברגע שתמחקו את פני כוכב הלכת, ‬
‫ניפגש, נברר את המיקום המדויק‬ ‫של שאר המורדים, ‬
‫ונשמיד אותם אחת ולתמיד.‬
‫כן, המפקד.‬
‫- מחסן סחר לא רשום‬ ‫גונדיבאל -‬
‫אני בטוח שקאי אמר שהארגזים האלה.‬
‫טוב, יש פה אחד.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן, תיקחו את האפורים.‬
‫הם מסומנים.‬ ‫-טוב.‬
‫בשם אלוהים, אל תסתכלו בפנים.‬ ‫אסור שדעתכם עליי תשתנה לרעה.‬
‫איפה לשים אותם?‬
‫יש מקום מאחורי הגשר.‬ ‫-סגור.‬
‫שימו אותם מעבר לגשר.‬
‫כן, בואו נפרוק ונרד מהסלע הארור הזה.‬
‫אשמח להותיר את החיים האלה מאחור.‬
‫יופי.‬
‫אני רק רוצה לוודא שזה ברשימת המטען.‬
‫טייסים!‬
‫ברגע שתעגנו את הספינות, ‬ ‫תראו אם ניתן להשיג קצת דלק.‬
‫ושניכם, תפקחו מלמעלה!‬
‫מה מצבנו?‬
‫הכול בוצע.‬
‫בסדר, בוא נזוז.‬ ‫-כן.‬
‫לפי האות שלך.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫על הברכיים.‬
‫זה לא הזמן להיות גיבור.‬
‫מתי?‬
‫בוולדט, בפרובידנס, ‬ ‫בפעם הראשונה ששמעתי את הסיפור שלך.‬
‫חשבתי שבזכות רעיונות ההתנגדות שלך, ‬ ‫אוכל לגייס כמה מבוקשים.‬
‫טארק למשל.‬
‫העולם שלו משועבד.‬
‫ואז הייתה נמסיס.‬
‫כל המשפחה שלה נשחטה.‬
‫אבל גנרל טיטוס?‬
‫יש לך מושג כמה הוא לבדו שווה?‬
‫הם היו קופצים על ההזדמנות‬
‫לנקום כל נקמה קטנה נגד הממלכה, ‬
‫גם אם התשלום היה רק שק תבואה.‬
‫ואז היית את. קורה.‬
‫או שמא עליי לקרוא לך ארתליאס?‬
‫הפרס הגדול מכולם.‬
‫את יודעת מה עולם האם עולל לכוכב שלי?‬
‫הם לא סתם השמידו אותו.‬
‫הם עינו כל גבר, אישה וילד.‬
‫הותירו אותם נאחזים בחיים, ‬ ‫שעה שהפכו אותם לאפר ממסלול נמוך.‬
‫את יודעת מה זה לימד אותי?‬
‫לעולם אל תעמוד בצד הלא נכון של ההיסטוריה.‬
‫זה מה שאתה חושב שאנחנו עושים?‬
‫לא.‬
‫אתם בחרתם בצד שאפילו לא ייכנס‬ ‫אל ספרי ההיסטוריה.‬
‫מה קרה לכבוד?‬
‫אכן מה קרה לו?‬
‫חתיכת חרא.‬
‫מי יש לנו כאן?‬
‫אכן מי?‬
‫קומנדר בלאדאקס.‬
‫מנהיג ההתקוממות‬
‫ש "מבט המלך" נשלחה‬ ‫אל החור הזה בגלקסיה כדי ללכוד.‬
‫הוא, לבדו, יבטיח את מקומי בסנאט.‬
‫זו תהיה רשלנות מצידי אם לא אזכיר‬ ‫שאנו נמצאים בנוכחותו של בן מלך.‬
‫טארק דסימוס.‬
‫או שמא עליי לומר "הנסיך טארק"?‬
‫גנרל טיטוס.‬
‫אין צורך להציגו, נכון?‬
‫מעשיו בקרב על סראוו הולכים לפניו.‬
‫החקלאי.‬
‫החקלאי השאפתן.‬
‫אני מתגאה בכך שלא מצליחים להפתיע אותי.‬
‫ואולם, הופתעתי.‬
‫אני מבין את סיבת נוכחותם של כולם כאן...‬ ‫מלבד את סיבותיך.‬
‫מה יכולת לקוות להרוויח מהעמדה של כזו...‬ ‫מגננה חלשה?‬
‫אמור לי.‬
‫אה, כן.‬
‫אשת החרב האגדית הידועה רק כ "נמסיס".‬
‫התנקשה ב-16 קציני אימפריום בכירים‬
‫ובמאבטחיהם.‬
‫הכול במצוד כדי לנקום על ילדיה שנשחטו.‬
‫כמובן.‬
‫חשבתי שזיהיתי בך משהו‬
‫בכפר הקטן והמטונף ההוא.‬
‫שם, בין כל השוטים ההם, ‬
‫הנמלטת מהחוק המבוקשת ביותר ביקום המוכר.‬
‫המצלקת. ארתליאס.‬
‫את יודעת מה עשית למעני, ארתליאס, באמת, ‬
‫בכך שהתאחדתם כך?‬
‫כשאניח את גופותיכם מול העוצר, ‬
‫אהיה גיבור הממלכה.‬
‫יכתבו שירים על מעשי הגבורה שלי.‬
‫אם כבר, אני עשיתי את כל העבודה.‬
‫הבה נתקדם, כן?‬
‫שנעו אותם משותקים, ‬ ‫למקרה שמישהו מהם ירצה להשתובב.‬
‫קום. יש לי עבודה בשבילך.‬
‫תראה... טוב.‬
‫אם תנהג בחוכמה, ‬ ‫לפחות אתה אולי תצא מזה בחיים.‬
‫אתה חולה.‬
‫ואתה פחדן.‬
‫אתה צריך רק ללחוץ על ההדק.‬
‫לא אעשה את זה.‬
‫אתה כן.‬
‫אתה יכול לעשות את זה. פשוט תלחץ על ההדק.‬
‫אני יודע שאתה מאוהב בה.‬
‫קורה.‬
‫גונאר.‬
‫אני מצטער כל כך.‬
‫אתה מסוגל.‬
‫טייסים! אל ספינותיכם!‬
‫שחרר אותי! חייבים לזוז!‬
‫לא!‬
‫זה מושלם.‬
‫הם הקריבו את חייהם למעננו.‬
‫הם האמינו במטרתם.‬
‫היש סיבה טובה יותר למות למענה?‬
‫והיה עליי למות איתם.‬
‫אני יודע דבר או שניים על...‬
‫האשמה כשממשיכים הלאה, ‬ ‫כשמי שנשבעת להילחם לצידו איננו עוד.‬
‫יש לכבד אותם.‬
‫בכל מאודך מעתה והלאה.‬
‫לשאת אותם בליבך.‬
‫זו הייתה מכה לעולם האם, מה שעשינו היום.‬
‫פושעים, אפסים, שהתנגדו למכונת מלחמה.‬
‫מעשה התנגדות קטן זה מעניק קול לחסרי הקול.‬
‫מדובר ביותר מנפילתם‬ ‫של סתם קצין מנוול וכמה מחייליו.‬
‫זאת ההתחלה של משהו.‬
‫מה הם יעשו עכשיו?‬
‫צוותי האימפריום לא ידועים בזכות גבורתם.‬
‫לאחר מותו של אדמירל, ‬ ‫הפרוטוקול דורש את השבת הספינה.‬
‫זה טוב.‬
‫אני מניח שעדיין ישלמו לנו?‬
‫אם סגרנו, סגרנו.‬
‫התשלום מחכה לנו בוולדט.‬
‫תודתי נתונה לך, גונאר.‬ ‫מעולם לא בטחתי בטייס ההוא.‬
‫תודת כולנו נתונה לו.‬
‫הוא הציל אותנו.‬
‫תהיתי.‬
‫האם מה שצייד הראשים המת ההוא אמר נכון?‬
‫שאת ארתליאס?‬
‫קאי היה שקרן וגנב‬ ‫שכמעט מכר את כולכם למען רווח.‬
‫דבר מה נוסף, גנרל?‬
‫אל תקראי לי גנרל.‬
‫היי, רואים אותו?‬
‫שם.‬
‫זה הכפר שלנו.‬
‫הבית.‬
‫מעולם לא היה לי מקום לכנותו כך.‬
‫כמעט חבל שהרגת את נובל הבן זונה הזה, ‬
‫וכעת לא צריך להילחם.‬
‫זה היה מקום יפהפה למות בו.‬
‫כן, נכון.‬
‫קדימה.‬
‫הכינו אותו לשידור.‬
‫בליסריוס בהמתנה.‬
‫המפקד, תחילה לייצב אותו?‬
‫לא, לא ניתן לעוצר לחכות.‬
‫קישור עצבי.‬
‫הקישור בוצע.‬
‫החיבור הושלם.‬
‫האות חזק.‬
‫שלח אותו.‬
‫אדוני.‬
‫בליסריוס.‬
‫מצאתי אותה.‬
‫מצאתי את ארתליאס.‬
‫המצלקת.‬
‫אתה בטוח שזאת היא?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫היא התלוותה אל גנרל טיטוס‬ ‫עטוי החרפה ודריאן בלאדאקס.‬
‫אנחנו על סף לכידתם.‬
‫אמור לי, קומנדר, ‬
‫האם חשבת שאלה יהיו חדשות טובות?‬
‫שבתי, ארתליאס, ‬
‫אחת מהלוחמות המסוכנות והמעוטרות ביותר‬
‫בהיסטוריה של המלחמות‬ ‫היא כעת חלק מהתקוממות ההולכת ומתחזקת?‬
‫אני אמור להיות מרוצה‬
‫מכך שהיא שילבה כוחות עם הגאון‬ ‫מבין המפקדים בשדה הקרב, גנרל טיטוס?‬
‫אדוני, היא במרחק נגיעה.‬
‫אביא לך את ראשה.‬
‫האמת היא שאני חושש שהראש‬ ‫שנמצא בסכנה הכי גדולה הוא שלך.‬
‫אתה תמחץ את המרד‬ ‫עד האדם האחרון, אתה שומע אותי?‬
‫ואז תתפוס את בתי, בחיים, ‬
‫ותחזיר לי את ילדתי היקרה.‬
‫כדי שאוכל לצלוב אותה בצל הסנאט.‬
‫אם תיכשל במשימתך להביאה אליי, ‬
‫זה שיומת בהוצאה להורג‬
‫שתשלח רעד במורד גוום של הסנטורים‬
‫ושצווחותיו יהדהדו במסדרונות השיש של הסנאט, ‬
‫יהיה אתה.‬
‫האם הוא הצליח לחזור?‬
‫אינני יודע.‬
‫אינני קולט דופק או תפקודי מוח.‬
‫תן לו הכול.‬
‫- סוף חלק ראשון -‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬