‫- מקסיקו, לפני 800 שנה -‬
‫מהר! זה עומד להתחיל.‬
‫ערב טוב, בתי.‬
‫אש חדשה שמח לך.‬
‫שיהיה.‬
‫פונגווארי, זה הלילה הגדול של אבא שלך.‬
‫לפחות תעמידי פנים שאת נהנית.‬
‫בסדר.‬
‫אוי.‬
‫בואי נלך, ארנדירה.‬
‫טוב, בתי.‬
‫עיניים פקוחות,‬ ‫צ'אנקלה מלאה, אי אפשר להפסיד.‬
‫כן. לא עשיתי כאלה חיים‬ ‫מאז פסטיבל כדור הארץ שערכו בני האדם‬
‫במקדש שלך, לכבודך.‬
‫אנחנו לא ננהל שוב את השיחה הזאת.‬
‫את אלה למחצה. נקודה.‬
‫את צעירה מכדי להפוך לגמרי לאלה.‬
‫אני בת 12...‬
‫אלף שנה.‬
‫אני מוכנה להיות אלה על מלא‬ ‫עם מקדש משלי, פסטיבל משלי,‬
‫וכל שאר הפינוקים שאלים מקבלים.‬
‫את לא יכולה סתם להגיד את זה, פונגווארי.‬
‫את צריכה להוכיח לי ולאבא שלך‬ ‫שאת מספיק בוגרת כדי להתמודד עם זה.‬
‫אני לגמרי בוגרת.‬
‫זוכרת את השבוע שעשית אותי אחראית על הירח?‬
‫שכחת להרים אותו שלוש פעמים.‬
‫וציירת עליו ארנב.‬
‫להפוך לאל במלוא מובן המילה זה עניין רציני.‬
‫מעורב בזה קסם רב עוצמה.‬
‫אם לא תהיי מוכנה לאחריות הזאת,‬
‫עלולות להיות לכך השלכות הרות אסון.‬
‫אבל אם רק תתני לי הזדמנות...‬ ‫-שקט!‬
‫אני אימא שלך, ואני יודעת מה טוב בשבילך.‬
‫- ששש... -‬
‫היי, משפחה.‬
‫אש חדשה שמח לכן.‬
‫אש חדשה שמח, צ'יפירי.‬
‫מה?‬
‫כן, לא משנה. אני לא רוצה לדעת.‬
‫מספיק עם הדיבורים על "להפוך לאלה".‬
‫בבקשה, פונגווארי.‬
‫בואי נהנה מהאש החדשה בשקט.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אש חדשה שמח לך, אבא.‬
‫תודה, בתי. אש חדשה שמח גם לך.‬
‫עכשיו, אולי נשחק להנאתנו משחק כדור אש?‬
‫את באה, פונגווארי?‬
‫אני כבר באה.‬
‫אני רק אתרענן קצת.‬
‫לא. רטוב מדי.‬
‫מודרני מדי.‬
‫זהו זה.‬
‫לא אכפת לי מה אימא שלי אומרת.‬
‫אני כן מוכנה להפוך לאלה.‬
‫ואם היא לא תעשה זאת, אני אעשה זאת בעצמי.‬
‫אני, פונגווארי, אלת הירח למחצה,‬
‫מזמנת את כוח המסכה!‬
‫וואו, איזה מגניב!‬
‫מסכת הפנים הרבים, אני מפצירה בך!‬
‫העניקי לי את קסמך. הפכי אותי לאלה!‬
‫פונגווארי, לא! את צעירה מדי!‬
‫אני מתבגרת, אימא,‬ ‫בין אם זה מוצא חן בעינייך או לא.‬
‫את לא מוכנה לכוח הזה.‬
‫עכשיו תני לי את המסכה.‬
‫תפסיקי להגיד לי מה לעשות!‬
‫היא מאבדת שליטה.‬
‫תעצרי אותה. אני ארוויח לך קצת זמן.‬
‫בתי, בבקשה...‬
‫לא!‬
‫- הקאסה-גרנדה: הסרט -‬
‫תתחתני איתי, לורי. תתחתני איתי.‬
‫הפכת אותי לבייבי-בו הכי מאושר בעולם.‬
‫כן, מותק.‬
‫אני בת 12!‬
‫תסתמי!‬ ‫-תהיי בשקט!‬
‫תחזרי לישון!‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫תודה, אחד מכם.‬
‫אני מתעלמת מהשאר.‬
‫רוני אן, סוף סוף הגיע הרגע לו חיכית.‬
‫הקיץ של שתיים עשרה מתחיל עכשיו!‬
‫אני בת 12!‬
‫את בת 12!‬
‫עכשיו שתינו...‬
‫תשתטחו!‬
‫בנות 12!‬
‫מה את עושה עכשיו?‬
‫עומדת לעבור אותך.‬
‫משמאלך.‬
‫היי!‬
‫את חושבת שאתן לחברה הכי טובה שלי‬ ‫להחליק לבדה ביום ההולדת שלה?‬
‫אין כמוך, סיד.‬
‫הקיץ של שתיים עשרה שלנו יהיה מדהים‬
‫כי סוף סוף נוכל לבלות ימים שלמים ב...‬
‫סקייט פארק אקסטרים הקטלני והמדליק‬ ‫של אדי מגיל 12 ומעלה!‬
‫שמעתי שבקיץ שעבר ילד אחד התרסק כל כך חזק,‬
‫שהתקלף לו כל כך הרבה עור‬ ‫עד שראו לו את הטחול.‬
‫מגניב.‬
‫ועכשיו זה יכול להיות הטחול שלנו.‬
‫תסתכלי על הדברים האלה.‬
‫"מכסח הישבנים", "מרסק הברכיים",‬ ‫"צליפת השוט", ו"מפצח הטחולים".‬
‫ואלוהים, סיד.‬
‫יש להם חדר מיון משלהם.‬
‫רק רגע. היי, אימא.‬
‫רוני אן, איפה את?‬
‫באתי לתת לך נשיקת יום הולדת‬ ‫וקיבלתי כרית בפה.‬
‫עוד קופסת בלונים, מוכנה.‬
‫קארל, שקט!‬
‫אני עם סיד.‬
‫את יכולה לחזור הביתה בבקשה?‬
‫זה חשוב מאוד.‬
‫סי ג'יי, לאלו, קדימה.‬
‫תחזרי מהר הביתה, מותק.‬
‫העוגה מוכנה.‬
‫עוגה.‬
‫בסדר, אימא. אני בדרך.‬
‫נשמע שהם מנסים להפתיע אותי.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫אוקיי, אבל אל תאחרי.‬ ‫הרגליים האלה צריכות שפשופים.‬
‫מזל טוב!‬
‫איפה אתם?‬
‫את צריכה לפוצץ עד שנצא.‬
‫כמו חצ'קון ענקי!‬
‫איכס. אוקיי.‬
‫קדימה, סרג'יו!‬
‫בזהירות.‬
‫מזל טוב!‬ ‫-יום הולדת שמח.‬
‫יום הולדת...‬
‫תודה לכולם.‬
‫אני לא מאמינה, הילדה הקטנה שלי.‬
‫תודה, קרליטוס.‬
‫הקטור!‬
‫רוזה, איך את מצפה שאעמוד‬ ‫כל כך קרוב לציפוי עוגה בלי לטעום?‬
‫אני רק בן אדם.‬
‫התמונה הראשונה‬ ‫של האחיינית שלי בתור עלמה צעירה.‬
‫התמונה השנייה של האחיינית שלי‬ ‫בתור עלמה צעירה.‬
‫תודה, דודה פרידה.‬
‫זהירות, אימא.‬
‫את הורסת לי את השידור החי.‬
‫היי לכולם. אני נמצאת‬ ‫ביום ההולדת של בת הדודה המתוקה שלי.‬
‫תשלחו לבת הדודה שלי קצת אהבה.‬
‫היי! אני רוצה לראות‬ ‫הרבה יותר לבבות, אנשים. קדימה.‬
‫תודה, חבר'ה.‬
‫היי, רוני אן.‬
‫כל השבוע ישבתי וכתבתי לך שיר מקורי.‬
‫מגניב, בובי.‬
‫"היום יום ההולדת של אחותי‬
‫"'אני רק רוצה לומר' מתחרז עם 'מחר'"‬
‫משעמם!‬
‫את צריכה מוזיקה אמיתית‬ ‫ביום ההולדת שלך, בת דודה.‬
‫די-ג'יי קארל על הרחבה!‬
‫כן, די. שקט.‬
‫יום הולדת שמח, מותק.‬
‫אני מקווה שכל משאלותייך יתגשמו היום.‬
‫תודה, סבתא.‬
‫הן יתגשמו כי יותר מאוחר, סיד ואני...‬
‫השתגעת?‬ ‫את לא יכולה לספר לי מה המשאלות שלך.‬
‫אני צריכה ללכת להדליק נר.‬
‫רוני אן, אני רוצה להעניק לך‬ ‫את אחד הספרים האהובים עליי.‬
‫"ההיסטוריה העתיקה‬ ‫הבלתי מקוצרת והמפורטת להפליא‬
‫"של תרבויות מסו-אמריקאיות: כרך ראשון."‬
‫תודה, דוד קרלוס.‬
‫הנה המתנה שלי בשבילך.‬
‫אין בעד...‬
‫מתוקה!‬
‫אבא, הגעת!‬
‫חשבתי שיהיה כיף לתת לך‬ ‫את כסף יום ההולדת שלך בקופסת חידות.‬
‫אבל איבדתי את ההוראות איך לפתוח אותה.‬
‫אז הבאתי לך גם את זה.‬
‫ריסוק נעים.‬
‫אני מתה על זה.‬
‫אימא, אני אמורה לפגוש את סיד ב...‬
‫אבל הגיע הזמן לחשיפה הגדולה.‬
‫המתנה שלך ממני.‬
‫בואי, שבי בכיסא יום ההולדת.‬
‫זה סתם כיסא רגיל.‬
‫תני לאימא שלך לעשות את הקטע שלה.‬
‫כשמלאו לי 12, סבתא שלך לקחה אותי‬
‫לטיול לבקר את מאמה לופה בעיר הולדתה.‬
‫מגניב. זה בטח היה כיף.‬
‫האוכל, המוזיקה...‬
‫זו הייתה ההרפתקה הגדולה בחיי.‬
‫זה משהו שתמיד רציתי לחלוק עם בתי הקטנה.‬
‫אנחנו נוסעים למקסיקו.‬
‫מגניב. מתי?‬
‫ברגע זה.‬
‫תתחילי לארוז.‬
‫רגע! מה?‬
‫הפתעה!‬
‫זה נכון. חסכתי כסף.‬
‫כולנו נוסעים למשך כל הקיץ.‬
‫נכון שזה מרגש?‬
‫התמונה הראשונה של האחיינית שלי‬ ‫אחרי שהראש שלה התפוצץ מרוב אושר.‬
‫טוב, כדאי שנצא לדרך.‬
‫אני אביא את התיקים.‬ ‫-אני אביא את העוגה.‬
‫שכרנו ואן.‬
‫מיצ'ואקאן, אנחנו באים!‬ ‫-אנחנו חייבים לנסוע ברגע זה?‬
‫עצרו!‬
‫אימא, אנחנו לא יכולים לנסוע למקסיקו.‬
‫מה זאת אומרת? למה לא?‬
‫כי זה הקיץ של שתיים עשרה שלי.‬
‫היו לי תוכניות.‬
‫תוכניות שלי, לעשות דברים משלי.‬
‫כמו לבלות עם סיד‬
‫וללכת לסקייט פארק אקסטרים הקטלני והמדליק‬ ‫של אדי מגיל 12 ומעלה!‬
‫מותק, אקסטרים אדי יכול לחכות.‬
‫הקיץ הזה הוא שלי ושלך.‬
‫אין לי זכות דיבור בנושא?‬
‫להתראות! הלוואי שיכולתי לבוא.‬
‫אל תשכחו להצטלם עם הארטורו מנייר שלי,‬
‫כך שזה כאילו אני שם.‬
‫"יהיה מעולה!"‬
‫אני לא מאמינה שזה קורה.‬
‫מי רוצה עוגה במכונית?‬
‫אני!‬ ‫-אני רוצה!‬
‫- סיד: יו! אה, הלו?!‬ ‫לאן את נוסעת? לפארק של אדי?! -‬
‫- ארה"ב‬ ‫מקסיקו -‬
‫היי, יש רק עוד 20 ק"מ.‬
‫כמה זה במיילים?‬
‫אף אחד לא יודע.‬
‫אני אבדוק בטלפון שלי וזהו.‬
‫רוני אן, את תאהבי את מקסיקו.‬
‫אני רוצה להראות לך כבר כל כך הרבה דברים.‬
‫אימא, אני בת 12 עכשיו.‬
‫יכול להיות שמתישהו ארצה לעשות משהו לבדי.‬
‫כמובן.‬
‫אני בטוחה שיש כמה דקות פנויות פה ושם.‬
‫כתבת "שינה" בלו"ז עם סימן שאלה?‬
‫כן, אני מניחה ששכחתי להוסיף שינה.‬
‫ומקלחות.‬
‫והפסקות שירותים. אבל אל תדאגי.‬
‫תוכלי לעזור להכניס אותם‬ ‫ללו"ז המתוכנן בקפידה והמנוילן שלי.‬
‫היי! אני ישן פה שנת יופי.‬
‫היי!‬
‫איי! העין שלי!‬
‫איפה הבלם?‬
‫- מר פלאפי -‬
‫- מר אספייקי -‬
‫כולם בסדר?‬
‫נתקע לי קקטוס ולו"ז בישבן.‬
‫יופי, כי אני חושב שהגענו.‬
‫- ברוכים הבאים להאפונדה,‬ ‫אגם פצ'וארו, מיצ'ואקאן -‬
‫תראי, רוני אן.‬
‫זה בדיוק כמו שאני זוכרת.‬
‫אני יכולה להתרגל לזה.‬
‫בשביל מה כל העץ הזה?‬
‫המדורה הכי גדולה שראית בחיים.‬
‫נכון שזה נהדר? הגענו בזמן חג האש החדשה!‬
‫תוכלי לקרוא על זה‬ ‫בספר שנתתי לך ליום ההולדת שלך.‬
‫אוי, לא.‬
‫לגמרי שכחתי אותו בבית.‬
‫זה בסדר. אני תמיד לוקח עוד ספר.‬
‫אני על זה!‬
‫חג האש החדשה הוא מסורת מסו-אמריקאית עתיקה‬
‫שהתחילה בתור מחווה לצ'יפירי, אל השמש.‬
‫האש מייצגת שנה חדשה והתחלות חדשות.‬
‫אז בכל שנה תושבי העיירה‬ ‫מקימים מדורה ענקית.‬
‫ויש המון מוזיקה...‬
‫ואוכל.‬
‫האוכל.‬
‫וכמובן, יש את טורניר כדור האש הגדול.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫זה הדבר הכי מגניב בעולם!‬
‫לשחק בחוץ בתחתונים?‬
‫איפה נרשמים?‬
‫חדשות טובות, חברים.‬
‫קבעתי 24 דקות לחקור את האפונדה‬
‫לפני שנפגוש את מאמה לופה.‬
‫בסדר, אבא שטוח.‬
‫בואו נראה לאבא האמיתי‬ ‫את הטיול הכי נהדר שהוא לא השתתף בו.‬
‫אבא שטוח, אתה משתלט על הכול.‬
‫בובי, אתה צריך עזרה?‬
‫אני לא מצליח אפילו לצלם תמונה.‬
‫הרשה לי.‬
‫הנה.‬
‫עכשיו, תסתכל על הציפור ותגיד צ'יז.‬
‫זה יפהפה!‬
‫למדי אותי, מאסטר קרלוטה.‬
‫הראי לי את דרכי הסלפי.‬
‫טוב, אבל זה לא יהיה קל.‬
‫"אני לא מפחד."‬
‫אתה עוד תפחד.‬
‫מה?‬
‫אין מצב!‬
‫שתיים עשרה זה חצות?‬
‫הטעם המוזיקלי שלך מוצא חן בעיני, האפונדה.‬
‫מגניב.‬
‫אני רואה שמצאת את הפריט הכי יקר שלי.‬
‫מציאה אמיתית ב-20...‬
‫שלושים דולרים אמריקאים?‬
‫קצת יקר יחסית לחתיכת אובסידיאן, לא?‬
‫ובכן, האגדה מספרת שאותה חתיכת אובסידיאן‬
‫הייתה הקשר האבוד והמסתורי‬ ‫בין האלים לבין האנושות כולה.‬
‫אמרת את זה על השרשרת שלי.‬
‫בסדר. עשרים וחמישה דולרים אמריקאים.‬
‫אני עדיין רוצה את זה.‬
‫רוני אן, לא.‬
‫את לא מבזבזת את הכסף שלך‬ ‫על חתיכת הזבל הזאת.‬
‫כן, אבל לדעתי...‬
‫תקשיבי לאימא שלך.‬
‫עכשיו, בואי.‬
‫מאמה לופה תגיע בעוד 24 שניות.‬
‫אלוהים, איזו אימא!‬
‫"תקשיבי לאימא שלך."‬
‫היא אף פעם לא מקשיבה לי.‬
‫מה זה?‬
‫יש שם כסף.‬
‫איך אני פותח את זה?‬
‫המשפחה שלי!‬
‫בדיוק בזמן.‬
‫מאמה לופה!‬
‫רוני אן!‬
‫מאמה לופה הגיעה!‬
‫בואו ותנו לי חיבוק גדול.‬
‫אני מתה לראות שוב את האחוזה.‬
‫עבר כל כך הרבה זמן.‬
‫מה המרחק לשם?‬
‫זה ממש מעבר לאגם.‬
‫איך נגיע לשם?‬
‫ניקח את הסירה שלי.‬
‫קפצו פנימה.‬
‫לאלו!‬
‫את יכולה אולי להאט?‬
‫לא להאט.‬
‫דון טאצ'ו הוא מנהל האחוזה שלי.‬
‫הוא מעולה.‬
‫רק אל תסתכלו לו בעיניים.‬
‫מי שנופל למים, שוחה.‬
‫הנה היא.‬
‫רק מפנה מקום לחטיפים.‬
‫צ'יז!‬
‫רגע אחד.‬
‫אני חושב שעצמת עיניים, אבא שטוח.‬
‫הכול נראה בדיוק כפי שאני זוכרת.‬
‫לקפוץ לשחות מהמזח,‬
‫לטפס על המטוס הישן, לרוץ דרך התירס...‬
‫שום לשחות, שום לטפס, שום תירס.‬
‫הכול בסדר.‬
‫הוא יותר מדי קפדן.‬
‫היי! פאקו! פאולינה!‬
‫מה קורה, בן דוד?‬
‫אני רוצה שתכיר את המשפחה שלי.‬
‫הייתם עסוקים.‬
‫אוי, לא.‬
‫הם מאומצים.‬
‫תראו איזה נוף.‬
‫אני כבר מתה כבר להירגע‬
‫ולצייר זריחות ושקיעות‬ ‫וכל מיני דברים עם שמש.‬
‫תראי. זה נראה כמעט כמו האף-פייפ.‬
‫זה הר פונגווארי,‬
‫שנקרא על שם האלה למחצה המקוללת‬ ‫של אגדת פורפצ'ה.‬
‫ההיסטוריה של התקופה הזו קצת לא ברורה,‬ ‫כי רוב ה...‬
‫תריץ קדימה, מותק.‬
‫כן.‬
‫לפונגווארי הייתה אובססיה‬ ‫להפוך לאלה במלוא מובן המילה,‬
‫אבל הוריה אסרו על כך.‬
‫היא חמקה וביצעה את הטקס בעצמה.‬
‫ואז היא איבדה שליטה על הקסם‬ ‫וגרמה לאדמה להיפתח.‬
‫בדיוק.‬
‫אבל ברגע האחרון, אמה של פונגווארי, סיסיקי,‬
‫הצליחה לסגור את האדמה‬ ‫בכך שהפכה את בתה להר הזה.‬
‫קשוח.‬
‫אבל הוגן.‬
‫אומרים שאם פונגווארי תברח מההר‬
‫ותהפוך את עצמה לגמרי לאלה,‬
‫מוות מרושע ומקולל ייפול על העמק הזה.‬
‫מי רוצה ארוחת ערב?‬
‫אני!‬ ‫-אני רעב.‬
‫אני. אני רוצה.‬
‫הסריג שלי.‬
‫סליחה.‬
‫הם עדיין לומדים לעשות בשירותים.‬
‫הבית הזה ענקי.‬
‫קארל, תראה.‬
‫בנים, ארוחת הערב מוכנה.‬
‫מאמה לופה, אלה מקלות כדור האש שלך?‬
‫כן!‬
‫"אורהוקואה צ'נקואה.‬‫"‬
‫אהבתי כדור אש, ספורט עתיק של האלים‬
‫שמייצג את זריחת השמש ושקיעתה.‬
‫תראו. יש לי סיפור על כל כוויה.‬
‫אבל אם את כל כך אוהבת כדור אש,‬ ‫למה הפסקת לשחק?‬
‫הקבוצה שלי התפרקה.‬
‫חבורה של תבוסתנים!‬
‫מאמה לופה, את חייבת ללמד אותנו לשחק.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫ימי כדור האש שלי מאחוריי.‬
‫בבקשה!‬ ‫-בבקשה!‬
‫קדימה!‬
‫- בגדים מגעילים -‬
‫היי, רוני אן.‬
‫סיד, אני כל כך שמחה...‬
‫את בפארק האקסטרים של אדי?‬
‫לא.‬
‫הטחול שלי.‬
‫מפצח הטחולים.‬
‫אני מצטערת, רוני אן. הייתי חייבת.‬
‫המשיכה של פארק האקסטרים של אדי גדולה מדי.‬
‫אני מבינה. פשוט חבל שאני לא שם איתך.‬
‫גם לי.‬
‫רגע, אולי את כן יכולה להיות.‬
‫בואי נגלוש יחד בשיחת וידאו מחר.‬
‫אני בפארק האקסטרים של אדי,‬ ‫ואת באיזה מקום עם אקסטרים שם.‬
‫סיד, זה גאוני.‬
‫ואני יודעת בדיוק איפה.‬
‫בוקר טוב, ישנונית.‬
‫אימא, אפשר בבקשה עוד חמש דקות?‬
‫לא. יש לנו יום עמוס, אז קדימה.‬
‫דודה פרידה מציירת, הבנים משחקים כדור אש,‬
‫וכל השאר כבר נמצאים מאחור להכנת מסכות.‬
‫זו אש.‬
‫זה כדור.‬
‫זה כדור אש.‬
‫עכשיו תראו לי למה אתם מסוגלים.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫בדיוק!‬
‫כן, אדוני!‬
‫אתם לא רואים שאני נרגעת?‬
‫יש לנו פה מקצוענית.‬
‫כשאמרת שאנחנו מכינים מסכות,‬
‫חשבתי יותר בכיוון ספא‬ ‫ופחות ליל כל הקדושים.‬
‫אמורים לעטות אותן‬ ‫בזמן הדאנזה דה לוס וויאחיטוס.‬
‫החלק האהוב עליי בחג האש החדשה.‬
‫דון טאצ'ו!‬
‫אתה יכול בבקשה להדגים?‬
‫הזקן יודע לזוז.‬
‫איפה רוני אן?‬ ‫היא כבר הייתה צריכה להיות כאן.‬
‫היי, סיד.‬
‫רוני אן, תראי את הרמפה הזאת.‬
‫אומרים שהיא עשויה מסיוטים וצרחות של ילדים.‬
‫אני עושה חיים משוגעים.‬
‫חכי שתראי איפה אני מחליקה.‬
‫עכשיו, זה אקסטרים!‬
‫הגיע הזמן לעשות היסטוריה בהחלקה מסונכרנת.‬
‫הקיץ של שתיים עשרה!‬ ‫-הקיץ של שתיים עשרה!‬
‫את בסדר?‬
‫זה ממש כאב!‬
‫מה קרה לשרשרת שלי?‬
‫אבן החן שלי...‬
‫שמעת את זה?‬
‫את מה? מה קורה?‬
‫זה מרגיש כמו רעידת אדמה.‬
‫זו באמת רעידת אדמה.‬
‫אני אחזור אלייך.‬
‫אני נסה על נפשי!‬
‫בטח חטפתי מכה בראש מהנפילה הקשוחה הזאת.‬
‫אני חושבת שאני רואה דברים.‬
‫הצילו! תעזרו לי!‬
‫תחזיקי מעמד. אני באה!‬
‫הצילו!‬
‫אני תקועה!‬
‫את בסדר?‬
‫טיילתי כשהאדמה התחילה לרעוד,‬
‫והעץ הזה נפל לי על הרגל.‬
‫ואז פרצוף עש מטורף צץ משום מקום.‬
‫גם את ראית את זה?‬
‫רגע. רעידת אדמה, עש...‬
‫שמעת על אגדת ה...‬
‫"פופוג'ארי", האלה למחצה המקוללת‬ ‫שנלכדה בהרים?‬
‫זה פונגווארי.‬
‫נכון. אלוהים אדירים!‬
‫אני חושב שעזרתי לה לברוח.‬
‫חייבים להזהיר את כולם. בואי!‬
‫אני כבר באה.‬
‫אימא! לא תאמיני מה קרה.‬
‫בדיוק התגובה שרצינו.‬
‫מעולה, זקנים שלי.‬
‫נעבוד על הריקוד שלנו אחר כך.‬
‫מעולה!‬
‫כל כך טוב.‬
‫אימא, חכי.‬
‫את לא תאמיני.‬
‫קרה לנו משהו ממש מטורף.‬
‫אה, זאת...‬
‫כנראה שברחנו משם כל כך מהר,‬ ‫לא קלטתי את שמך.‬
‫כן. השם האנושי והרגיל שלי.‬
‫כאילו, קוראים לי...‬
‫שא... רה?‬
‫אני רוני אן.‬
‫נעים מאוד, שארה.‬
‫רוני אן, אפשר לדבר איתך לרגע?‬
‫אימא, תקשיבי. זה היה ממש מוזר.‬
‫הייתה רעידת אדמה על ההר,‬
‫ומיליון עשים עפו מהאדמה אל השמיים.‬
‫באמת?‬
‫אני חושבת שראית‬ ‫את המצפון הלא נקי שלך עף מעלייך‬
‫והלאה משם בגלל כל רגשות האשם.‬
‫תראי, אני יודעת שלא הייתי צריכה ללכת,‬ ‫אבל היו לי תוכניות עם סיד.‬
‫זה בכלל לא משנה עכשיו,‬ ‫כי אנחנו צריכות להבין מה זה היה.‬
‫טוב, לי זה משנה.‬
‫זה היה אמור להיות הקיץ שלנו יחד.‬
‫לא, זה היה אמור להיות‬ ‫הקיץ של שתיים עשרה שלי.‬
‫אמרתי לך את זה, אבל את אף פעם לא מקשיבה.‬
‫גם עכשיו, אני מספרת לך‬ ‫שעטו עליי חרקים מפחידים,‬
‫ואת מתמקדת במשהו אחר.‬
‫לברוח מאירועים משפחתיים‬ ‫זו לא התנהגות אחראית.‬
‫כשתתחילי להתנהג כמו ילדה בת 12, נוכל לדבר.‬
‫סיפרת לה מה ראינו?‬
‫ניסיתי, אבל היא לא מוכנה להקשיב.‬
‫לפחות היא לא הפכה אותך להר.‬
‫מה אמרת?‬
‫אמרתי שאני לגמרי מבינה איך את מרגישה.‬
‫אימא שלך אולי לא תקשיב, אבל אני אקשיב.‬
‫קרליטוס!‬
‫דוד שלי. הוא יודע על זה הכול.‬
‫דוד קרלוס.‬
‫משהו מוזר קורה פה.‬
‫רעידות אדמה, עשים.‬
‫אני חושבת שאולי שחררתי את פונגווארי.‬
‫אל תאמיני באמונות טפלות, רוני אן.‬
‫אבותינו השתמשו במיתוסים כאלה‬
‫כדי להסביר תופעות טבע‬ ‫כמו רעידות אדמה ועשים.‬
‫הכול כתוב פה בספר.‬
‫יש לך עוד עותק?‬
‫לא, הוצאתי אותו מהאגם.‬
‫תראי, הכול כתוב פה.‬
‫אלים, אלים למחצה.‬
‫אפילו מסכות קסומות.‬
‫מסכות!‬
‫הן מגניבות.‬
‫נראה לך שפונגווארי מחפשת מסכה או משהו?‬
‫טוב, על פי אגדת פונגווארי,‬ ‫כדי שהיא תהפוך לגמרי לאלה,‬
‫היא זקוקה למסכת הפנים הרבים.‬
‫זאת.‬
‫מסכת הפנים הרבים.‬
‫כדאי שנשיג אותה לפניה, נכון?‬
‫צודקת.‬
‫דוד קרלוס,‬ ‫איפה אפשר לדעתך למצוא מסכה כזאת?‬
‫באופן אישי, אני ממליץ‬ ‫על מוזיאון האפונדה המקומי, או אולי על...‬
‫יפה מאוד, מריה, אבל בקורונדה הבאה שלך,‬
‫אולי תעשי אותה יותר בצורת משולש‬ ‫ופחות בצורת גוש?‬
‫מישהי צריכה לשחרר קצת קיטור.‬
‫זה היה אמור להיות הקיץ שלנו יחד!‬
‫מוכן!‬
‫שחררי את צרותייך, ילדתי.‬
‫עיניים פקוחות...‬
‫צ'אנקלה מלאה...‬
‫אי אפשר להפסיד.‬
‫קליעה מעולה!‬
‫רוני אן הייתה אמורה להיות כאן איתנו‬ ‫וללמוד איך להכין קורונדה.‬
‫אבל כמובן, עוד הברזה.‬
‫הבאתי אותה לכאן כדי שנוכל לבלות יחד,‬
‫וכל מה שהיא רוצה לעשות מה שהיא רוצה.‬
‫אני זוכרת ילדה קטנה שעשתה מה שהיא רוצה‬
‫והבריזה מבית הספר בלי רשותי.‬
‫הקרנבל היה בעיר רק ליום אחד.‬
‫מה הייתי אמורה לעשות?‬
‫כנראה שזה עובר בתורשה.‬
‫אני?‬
‫מי ברחה לגור באסם‬
‫בגלל שלא נתתי לחמור לגור בחדר שלה?‬
‫זה בדמנו.‬
‫לפני מאות שנים, לפני שהספרדים הגיעו,‬
‫שלט באזור הזה שבט של נשים נועזות‬
‫שסגדו לאלה סיסיקי.‬
‫לוחמות הצ'אנקלה.‬
‫מה שאת מכנה "עקשנות", אני מכנה חוזקה.‬
‫במשפחה הזו‬ ‫יש ארבעה דורות של לוחמות צ'אנקלה.‬
‫רוני אן רק בודקת את הכנפיים שלה.‬
‫תני לה קצת מרחב לעוף.‬
‫עיניים פקוחות,‬
‫צ'אנקלה מלאה,‬
‫אי אפשר להפסיד!‬
‫יש!‬
‫והכול קרה לפני יותר מ-400 שנה.‬
‫מה שאומר שאתם עומדים בבניין העתיק ביותר‬
‫בחלק הזה של מקסיקו.‬
‫אם מישהו יודע איפה נמצאת מסכת הפנים הרבים,‬
‫אלה אנשי המוזאון.‬
‫כיום מוזאון האפונדה‬ ‫מכיל את האוסף הגדול ביותר‬
‫של חפצי פורפצ'ה בעולם.‬
‫אנשי פורפצ'ה בנו מקום מקלט‬
‫כדי להגן על חפצי התרבות‬ ‫היקרים ביותר שלהם מפני פולשים.‬
‫ועל פי האגדה,‬ ‫הוא חבוי איפשהו מתחת לבניין הזה.‬
‫דברים מגניבים תמיד מוסתרים במרתף.‬
‫אנחנו חייבות לרדת למטה.‬
‫אם תבואו אחריי לחנות המתנות,‬ ‫יש כמה דברים מעניינים...‬
‫אולי נתחיל שם?‬
‫- הכניסה אסורה -‬
‫קודם את.‬
‫- אימא: כדאי שנדבר -‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. רק אימא שלי שרוצה לדבר.‬
‫היא בטח כועסת שהברזתי מהלו"ז הטיפשי שלה.‬
‫אימהות לא קולטות.‬ ‫הן חושבות שאנחנו סתם ילדות קטנות.‬
‫בדיוק!‬
‫כאילו, אני בת 12 עכשיו.‬
‫הדעות שלי חשובות.‬
‫הרצונות שלי חשובים.‬
‫אני גדולה מספיק‬ ‫ללכת לסקייט פארק אם אני רוצה.‬
‫אני גדולה מספיק‬ ‫ליצור ליקוי חמה אם אני רוצה!‬
‫אני גדולה מספיק‬ ‫כדי להחליט על עצמי, הקיץ שלי, וה...‬
‫חיים שלי!‬ ‫-חיים שלי!‬
‫רגע. אמרת "ליקוי חמה"?‬
‫זה ביטוי.‬
‫העניין הוא‬ ‫שאנחנו כמעט נערות מדהימות, עצמאיות וחזקות.‬
‫לאימהות שלנו אין מושג למה אנחנו מסוגלות.‬
‫בדיוק. בזמנים כאלה אני צריכה זמן רוני אן.‬
‫זמן רוני אן?‬
‫כן. בכל פעם שאני צריכה הפסקה מאימא שלי,‬ ‫אני הולכת לחדר שלי, שמה אוזניות,‬
‫שמה "שתיים עשרה זה חצות",‬ ‫הלהקה הכי טובה בעולם,‬
‫ופשוט...‬
‫אוי, לא.‬
‫שארה, מה קורה?‬
‫אלוהים, שרשרת, תירגעי.‬
‫זאת היא, מסכת הפנים הרבים!‬
‫תראי. אבן החן במסכה זהה לשרשרת שלי.‬
‫מטורף.‬
‫נראה לי שהיא רוצה שאזיז את שטיח הקיר.‬
‫מה דעתנו לגבי להיכנס בדלת הזאת‬
‫שלא הייתה קיימת לפני כמה שניות?‬
‫קדימה.‬
‫אני כבר באה.‬
‫זאת המסכה.‬
‫אני לא מאמינה שמצאנו אותה.‬
‫מה נעשה עכשיו? פשוט ניקח אותה?‬
‫נראה לי שאת צריכה‬ ‫לשים את אבן החן שלך במסכה.‬
‫כמו שראינו בשטיח הקיר.‬
‫מדליק.‬
‫עכשיו אוכל לתקן את הבלגן שעשיתי,‬ ‫ונוכל לעצור את פונגווארי.‬
‫עשינו זאת, שארה!‬
‫מה לכל ה...?‬
‫תודה, רוני אן.‬
‫שארה?‬
‫עזרת לי מאוד.‬
‫סוף סוף!‬
‫אחרי מאות שנים, אני שוב אני.‬
‫פונגווארי?‬
‫הפתעה.‬
‫רגע. אז את היית שארה כל הזמן הזה?‬
‫לבשתי את דמותה של מישהי שתבטחי בה‬ ‫כדי שתעשי מה שאני צריכה.‬
‫כששחררת אותי מההר...‬
‫תודה על זה, דרך אגב.‬
‫...הייתי רק רוח.‬
‫הייתי זקוקה לבו אדם שיביא אותי לחדר הזה‬ ‫כדי להחזיר את דמותי האמיתית.‬
‫אז שיקרת לי.‬
‫יש כאלה שמתגנבים החוצה‬ ‫כדי לגלוש בסקייטבורד.‬
‫אחרים עובדים על בני אדם‬ ‫כדי שיעזרו להם למצוא מסכת קסומה עתיקה.‬
‫עשיתי את מה שהיה עליי לעשות.‬
‫בדיוק כמוך.‬
‫אם זה גורם לך להרגיש טוב יותר,‬ ‫את די מגניבה יחסית לבני אדם.‬
‫טוב, חבל על הזמן.‬
‫לאלה הזו לעתיד יש טקס לסיים.‬
‫רגע, לא!‬
‫להתראות.‬
‫סליחה, סבא.‬
‫אני רק צריך לקחת פלסטר.‬ ‫-פלסטר?‬
‫נפצעת, רוברטו?‬
‫זה לא בשבילי.‬
‫"כל הסלפי האלה הורגים אותי!"‬
‫היי. תירגע, אבא שטוח.‬
‫הנה, תנוח בתוך הפלנל הנוח שלי.‬
‫"הצילו."‬
‫אבא, ראית את רוני אן?‬
‫אני מנסה את הקטע הזה של‬ ‫"לתת לרוני אן מרחב",‬
‫אבל עכשיו היא ממש מדאיגה אותי‬ ‫והיא לא מגיבה לעשר ההודעות שלי.‬
‫לא. אני מצטער, מתוקה.‬
‫אולי היא יצאה עם החברה החדשה שלה.‬
‫איפה היא יכולה להיות?‬
‫הצילו!‬
‫מישהו שומע אותי?‬
‫אני לכודה בחדר תת-קרקעי סודי!‬
‫שאיש לא יודע על קיומו כי זה סוד.‬
‫אין טעם.‬
‫אני לעולם לא אצא מכאן.‬
‫הייתי צריכה להקשיב לאימא‬ ‫ולעשות דברים משפחתיים כמו שהיא רצתה.‬
‫שלום?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫אני שומעת אותך מזמזם.‬
‫סבא?‬
‫סבא!‬
‫רוני אן?‬
‫איפה את?‬ ‫-איך נכנסת לשם?‬
‫את בסדר?‬ ‫-קר שם?‬
‫רוני אן, את מתה?‬ ‫-את רוח רפאים?‬
‫שקט!‬
‫טוב, אני צריכה לספר לכם משהו,‬ ‫אבל זה יישמע קצת מטורף,‬
‫אבל הנה זה בא.‬
‫בשרשרת שקניתי הייתה אבן חן קסומה‬
‫שהעירה בטעות את פונגווארי,‬
‫שהייתה כאן, אבל לא ממש,‬ ‫כי היא הייתה רוח ונזקקה למסכת הפנים הרבים‬
‫להחזיר את הגוף שלה,‬
‫אז היא העמידה פנים שהיא שארה,‬ ‫ומצאנו את המסכה,‬
‫ואז היא לכדה אותי בחדר מתחת למוזיאון‬
‫שם יש משום מה מראת קסמים‬ ‫שצופה לשירותים של מאמה לופה.‬
‫אמרתי לך שהמראה הזו קסומה.‬
‫תשלם!‬
‫זה בסדר, רוני אן.‬
‫רק תאמרי לנו איפה את.‬
‫דון טאצ'ו, תכין את הסירה.‬
‫שום סירה! ניקח את המטוס.‬
‫את בטוחה שזה יעבוד?‬
‫אני בטוחה.‬
‫הבהלתם אותי.‬
‫אבל המוזאון סגור.‬
‫אני נאלץ לבקש מכם לעזוב, זקנים חמודים.‬
‫מה קורה?‬
‫היי!‬
‫זה די כיף.‬
‫אתם בהחלט יודעים לרקוד.‬
‫חשבתי שאנחנו מבלים.‬
‫הנה שטיח הקיר, כמו שרוני אן אמרה!‬
‫רוני אן!‬
‫אימא! אני כאן!‬
‫אין דלת.‬
‫אני יודעת!‬
‫פונגווארי העלימה אותה.‬
‫תחזיקי מעמד.‬
‫אנחנו צריכים משהו שישבור את הקיר.‬
‫זה לא מתאים.‬
‫מצאתם משהו?‬
‫לא.‬ ‫-כלום.‬
‫מצאת משהו, רוני אן?‬
‫נראה לי שמצאתי כף.‬
‫אולי אוכל כדי לצאת החוצה.‬
‫אל תתבדחי על אוכל בזמן כזה.‬
‫זה על גלגלים.‬
‫נוכל לגלגל את זה על הקיר.‬
‫או אולי הוא מלא בקסם עתיק‬ ‫שיהרוס את הקיר עם המכה.‬
‫בטח, מאמה לופה.‬
‫מה זה?‬
‫בשלוש!‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫מה לעזאזל קרה כרגע?‬
‫הוא היה מלא בקסם עתיק‬ ‫שהרס את הקיר עם המכה!‬
‫אימא!‬
‫אני כל כך שמחה שאת בסדר.‬
‫רואה? זה מה שקורה כשמבריזים.‬
‫את רצינית עכשיו?‬
‫טעות שלי.‬
‫וואו, מה זה?‬
‫זהו סיפורה של פונגווארי.‬
‫היא גונבת את המסכה, ואז פותחת את האדמה‬
‫כדי שתוכל להמיט אש והרס על העמק.‬
‫רגע אחד.‬
‫היא לא נראית כאילו היא עושה‬ ‫משהו שקשור לאש ולהרס.‬
‫ומי הבחור הזה?‬
‫אוקומו.‬
‫אל השאול? כלומר...‬
‫האגדה טועה.‬
‫פונגווארי היא לא הרעה.‬
‫אוקומו הוא הרע.‬
‫פונגווארי!‬ ‫-פונגווארי!‬
‫אנחנו חייבים לזוז!‬
‫הפעם לא יעצרו אותי.‬
‫אני, פונגווארי, אלת הירח למחצה,‬ ‫מזמנת את כוחה של המסכה!‬
‫מסכת הפנים הרבים, אני מפצירה בך!‬
‫העניקי לי את קסמך!‬
‫הפכי אותי לאלה!‬
‫סליחה, אלה.‬
‫תרצי מקדש משלך?‬
‫ובכן, כן.‬
‫ואני יודעת בדיוק איפה להתחיל.‬
‫אוי, לא. מאוחר מדי.‬
‫בואו נשפוך קצת אור על המצב.‬
‫זה נורא.‬
‫פונגווארי תשחרר את אוקומו.‬
‫מה זה אוקומו?‬
‫הבחור הזה.‬
‫תחליקי שמאלה.‬
‫היא מענה נשמות!‬
‫לא, זה כלב שאול.‬
‫זה שתיים עשרה זה חצות.‬
‫היא בסך הכול רוצה לחגוג.‬
‫היא לא רוצה לפגוע באף אחד.‬
‫מה?‬
‫ובכן, יש שם כמה דגים מפרפרים שיחלקו על כך.‬
‫תסמכי עליי.‬
‫אני מבינה אותה.‬
‫אבל היא פתחה את הדלת לאוקומו.‬
‫בטעות.‬
‫כמו שהיא התגנבה לגלוש בסקייטבורד‬ ‫ושחררה בטעות אלה למחצה.‬
‫זה קורה לטובים ביותר.‬
‫אוי, לא!‬
‫אני צריכה לספר לפונגווארי כדי שהיא תפסיק.‬
‫לא. אין מצב. מה אם את טועה?‬
‫אני צודקת.‬
‫אני יכולה לגרום לה להבין. אני יודעת.‬
‫היא אלה, רוני אן.‬
‫את רק ילדה קטנה.‬
‫לא, אני לא!‬
‫רוני אן!‬
‫רוני אן, זהירות!‬
‫אנחנו חייבים לך על הסריג עם הקקי.‬
‫אבא, אני לוקחת את הוואן.‬
‫מתוקה, זה מסוכן מדי.‬
‫אל תשכחי איפה חנית!‬
‫רוני אן תצליח, נכון?‬
‫כנראה שלא.‬
‫מה? מישהו היה צריך להגיד את זה.‬
‫אנשי המסיבות, מה קורה?‬
‫בהצלחה!‬
‫את זקוקה לזה.‬
‫רוני אן?‬
‫הצלחת לצאת.‬
‫בדיוק בזמן למסיבת האלה שלי.‬
‫פונגווארי, את חייבת להפסיק.‬
‫אם לא, תשחררי את אוקומו.‬
‫אל השאול?‬
‫זה מגוחך.‬
‫זה נכון.‬
‫יש לי הוכחה.‬
‫עשית את זה בעבר כי לא היית מוכנה.‬
‫לא מוכנה?‬
‫אני אלה עכשיו, רוני אן.‬
‫את מתחילה להישמע כמו אימא שלי.‬
‫ואין פה כניסה לאימהות!‬
‫פונגווארי, אימא שלך אהבה אותך.‬
‫היא לא ניסתה לעצור אותך בתור עונש.‬
‫אה, באמת?‬
‫היא הפכה אותי להר.‬
‫היא ממש ריתקה אותי.‬
‫כדי להגן עלייך.‬
‫מצאנו את זה בחדר הסודי‬ ‫שבו כלאת אותי כבדרך אגב.‬
‫לא מגניב, דרך אגב.‬
‫זה מה שבאמת קרה לך לפני 800 שנה.‬
‫אלה ההורים שלי.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫תפסיקי להגיד לי מה לעשות!‬
‫בתי, בבקשה...‬
‫לא!‬
‫מה קורה?‬
‫לא! אימא!‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫בתי...‬
‫תושבי הכפר!‬
‫תעצור אותו!‬
‫אני אגן על האנשים!‬
‫הוא חזק מדי.‬
‫נוכל לנצח אותו יחד.‬
‫למען פונגווארי!‬
‫ההורים שלך הקריבו את עצמם‬ ‫כדי להציל את כולם.‬
‫אבל את לא ידעת שזה יקרה.‬
‫זאת לא אשמתך.‬
‫היא הצילה אותי מאוקומו.‬
‫כל הזמן הזה חשבתי...‬
‫כן, אני מניחה שזה מה שאימהות עושות.‬
‫אני יודעת שאימא שלי תעשה...‬
‫רוני אן!‬
‫אימא!‬
‫אנחנו מוכרחות לעזור לה!‬
‫אבל איך?‬
‫איתי.‬
‫אלת הירח?‬
‫נוכל להציל אותה.‬
‫יחד.‬
‫מוכנה?‬
‫עכשיו, רק רגע.‬
‫אימא!‬
‫רוני אן!‬
‫אימא!‬
‫- לבלות זמן עם רוני אן -‬
‫תחזיקי חזק, אימא!‬
‫אלוהים, זה היה מדהים.‬
‫אבל ממש מסוכן.‬
‫הצלת אותי!‬
‫אל תעשי את זה שוב בחיים.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫מריה! רוני אן!‬
‫תודה לאל שאתן בסדר!‬
‫טוב שניילנת את הלו"ז.‬
‫יש לי את האחות הכי מגניבה.‬ ‫-לא ייאמן.‬
‫תודה, לאלו.‬
‫היי, שאלה קצרה.‬
‫מה הקטע עם הכלב הענק?‬
‫זאב ערבות.‬
‫וזאת פונגווארי.‬
‫היא בסדר עכשיו.‬
‫היי, תמיד הייתי בסדר.‬
‫אני לא רוצה לדכא,‬ ‫אבל עדיין יש לנו בעיה עם אל השאול.‬
‫טוב, כולם, אל תיכנסו ללחץ.‬
‫חדשות רעות. אוקומו מגיע.‬
‫חדשות טובות.‬
‫אני חושבת שאני יודעת איך לעצור אותו,‬ ‫אבל לא לבד.‬
‫אבל איך?‬
‫לפי המגילה הזאת, כשאוקומו השתחרר בעבר,‬
‫הוריה של פונגווארי‬ ‫הביסו אותו עם צ'אנקלה ענקית בוערת.‬
‫היי! זו הלהבה הקדושה של אבא שלי.‬
‫הוא שמר אותה במקדש שלו.‬
‫אבל מי יודע איפה המקדש שלו עכשיו.‬
‫אני יודע.‬
‫ממש שם.‬
‫אמרתי לך שהבית נמצא מעל מקדש עתיק.‬
‫עכשיו, תשלם.‬
‫מעולה. עכשיו צריך רק צ'אנקלה ענקית.‬
‫רגע. אני חושבת שאני יודעת איפה זה.‬
‫זה מול המוזיאון.‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫אמרתי לא להתחרפן.‬
‫אני זקוקה לעזרתכם.‬
‫מאמה לופה,‬ ‫סבתא ואימא, לכו למצוא את הצ'אנקלה.‬
‫כל השאר, עלו על המטוס עם דון טאצ'ו,‬
‫וטוסו לאחוזה כדי להביא את הלהבה הקדושה.‬
‫פונגווארי ואני נעכב את אוקומו‬ ‫עד שתגיעו לשם.‬
‫רוני אן, אני...‬
‫אני יודעת מה תגידי, אימא.‬
‫הוא בגובה מיליון מטרים.‬
‫הוא בוער. זה מסוכן מדי. אני...‬
‫לא.‬
‫אני חושבת שזו תוכנית טובה.‬
‫ואני אזדקק ללאלו.‬
‫תודה, אימא.‬
‫תקשיבו, כולם.‬
‫אנחנו יכולים לעשות את זה.‬
‫קאסה גרנדה בשלוש.‬
‫אחת, שתיים, שלוש...‬
‫קאסה גרנדה!‬
‫את תצטרכי את זה.‬
‫פשוט תכווני ותירי.‬
‫רוני אן!‬
‫בהצלחה!‬
‫אבל תיזהרי!‬
‫גם את, אימא.‬
‫לתקוף!‬
‫זה הנשק שיביס את אוקומו.‬
‫אם אני צודקת,‬ ‫זה קצה של צ'אנקלה גדולה מאוד.‬
‫לאלו, תחפור!‬
‫אם לא נצא מזה, את חברה טובה, פונגווארי.‬
‫והפרווה שלך רכה מאוד.‬
‫תודה.‬
‫עכשיו בואי נקרע קצת תחת ממאגמה.‬
‫מגניב.‬
‫העין שלו!‬
‫טנגקסואן!‬
‫הלהבה הקדושה.‬
‫מישהו הביא סולם?‬
‫קדימה, לאלו, קדימה!‬
‫טוב, אצל מי הנר?‬
‫הנר לא אצלי.‬
‫חשבתי שהנר אצלך.‬
‫הבאתי חטיפים. אני לא מקבל קרדיט על זה.‬
‫אוקיי. אני אחשוב על משהו.‬
‫"זה בסדר, בובי.‬
‫"חייתי חיים טובים ושטוחים.‬
‫"זה שורף!‬
‫"צוחק, זאת אש קסומה."‬
‫כן!‬
‫כלב טוב.‬
‫עכשיו אנחנו רק צריכים חבל.‬
‫קדימה!‬
‫תחזיקי מעמד, רוני אן.‬
‫מוכנה?‬ ‫-מוכנה.‬
‫פונגווארי!‬ ‫-פונגווארי!‬
‫פונגווארי!‬
‫את בסדר?‬
‫ההורים שלי, הם בחיים.‬
‫הם לכודים באבני החן האלה.‬
‫אני חייבת להציל אותם.‬
‫רוני אן!‬
‫הבאנו את הלהבה הקדושה!‬
‫"כרגע חרבנתי על עצמי!"‬
‫בובי! תביא את הלהבה לאימא!‬
‫זה עובד.‬
‫היכונו לפגיעה!‬
‫יש!‬
‫השגנו את הלהבה הקדושה!‬
‫נהדר! תביא אותה לכאן!‬
‫איך אני אמור להביא לכן אותה?‬
‫בעזרתנו.‬
‫נוכל לעוף איתה לשם.‬
‫אנחנו ציפורים, דה!‬
‫הגנו על הלהבה!‬
‫מהר! כולם לכאן!‬
‫היי, מפלצות!‬
‫תקראו ותבכו!‬
‫בואו לטעום מזה!‬
‫היי, דבילים מלבה!‬
‫תסתכלו על הציפור!‬
‫תתחברי ללוחמת הצ'אנקלה הפנימית שלך.‬
‫ותרימי!‬
‫בובי, תתכונן לשגר את הלהבה!‬
‫איך?‬
‫כדור אש!‬ ‫-כדור אש!‬
‫הצילו!‬
‫רוני אן!‬
‫תחזיקי חזק, פונגווארי!‬
‫תפסתי אותך!‬
‫לוחמות הצ'אנקלה!‬
‫תנו לנו את הכוח שלכן!‬
‫קדימה!‬ ‫-קדימה!‬
‫תודה.‬
‫בובי, אנחנו צריכות את הלהבה!‬
‫חיכינו לזה כל הסרט!‬
‫"אנחנו בטוחים לגבי זה?"‬
‫לא!‬
‫חכו פה, אימא ואבא.‬
‫אף אחד לא מתעסק עם הקיץ של שתיים עשרה שלי.‬
‫אני מריח עוף.‬
‫יש כל כך הרבה הרס.‬
‫והכול באשמתי.‬
‫כדאי שנוודא שהוא לא יוכל לחזור.‬
‫אני יודעת מה לעשות.‬
‫תני לי את המטה.‬
‫המקדש שלך?‬
‫אבל זה כל מה שאי פעם רצית.‬
‫זה היה.‬
‫בת?‬
‫אימא! אבא!‬
‫פונגווארי!‬
‫אימא, טעיתי כל כך.‬
‫כל הזמן הזה‬ ‫חשבתי שהפכת אותי להר כדי להעניש אותי,‬
‫אבל הצלת אותי.‬
‫ועכשיו את הצלת אותנו.‬
‫בתי, האלה למחצה של כיסוח צורה.‬
‫לא יכולתי לעשות את זה‬ ‫בלי החברה החדשה שלי, רוני אן.‬
‫וכל המשפחה שלה, משפחת קאסה גרנדה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫רוני אן!‬
‫אימא.‬
‫אימא, הכול היה באשמתי.‬
‫זה לא היה קורה אם לא הייתי‬
‫ילדה קרציה בת 12, ופשוט הייתי מקשיבה לך.‬
‫לא, היינו צריכות להקשיב זו לזו.‬
‫נסחפתי מדי בקיץ המושלם ובלו"ז המושלם שלי.‬
‫אני מניחה שקצת הגזמתי.‬
‫צדקת, אימא.‬
‫לא הייתי מוכנה להיות לגמרי אלה.‬
‫אני מבינה זאת כעת.‬
‫אבל אם כל מה שאעשה זה לסרב,‬ ‫איך תהיי מוכנה?‬
‫היה צריך להיות לי אכפת יותר מהטיול הזה‬ ‫וכמה הוא משמעותי עבורך.‬
‫אבל חשבתי רק על עצמי.‬
‫גם אני.‬
‫רציתי לבלות עם הילדה הקטנה שלי,‬
‫אבל אני מניחה שהיא כבר לא כל כך קטנה.‬
‫היא אישה צעירה מדהימה‬
‫שלפעמים זקוקה למרחב שלה.‬
‫כל הזמן הזה, חשבתי רק על מה שאני רציתי.‬
‫הקרבת המקדש שלך כדי להציל אחרים‬ ‫מראה על התבגרות של ממש.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫אני יודעת שאני מחזיקה אותך‬ ‫קרוב מדי לפעמים.‬
‫זה מה שאימהות עושות.‬
‫אבל אנחנו גם אמורים לעזור לך לגדול.‬
‫ובסופו של דבר...‬
‫לתת לך ללכת.‬ ‫-לתת לך ללכת.‬
‫כשתהיי בת 30.‬ ‫-...אלף.‬
‫את יכולה לחתום על הצ'אנקלה שלי?‬
‫אנחנו מעריצות שרופות.‬
‫צ'יז!‬
‫"חזרתי, מותק!"‬
‫מושלם.‬
‫טוב, אני מניחה שאת צריכה לחזור‬ ‫למקום בו חיים האלים.‬
‫אם תרצי אי פעם לבלות‬ ‫ולהקשיב לשתיים עשרה זה חצות, אני כאן.‬
‫אני לא הולכת לשום מקום.‬
‫בטח, אני בטח מקורקעת ל-1,000 שנה,‬
‫אבל אני לא אפספס את חג האש החדשה.‬
‫אימא, אבא, בואו ננקה את המקום הזה.‬
‫אנחנו על זה.‬
‫הפרס הגדול!‬
‫אוי.‬
‫אני קצת חלוד.‬
‫אני מקווה שלא אשרוף הכול.‬
‫מה?‬
‫סתם, בצחוק.‬
‫ואז סיסיקי שיקמה את האגם,‬ ‫ועכשיו כשאנחנו יודעים שהמקדש כאן,‬
‫אנחנו עורכים את חג האש החדשה באחוזה.‬
‫ושם, זו המדורה הענקית של צ'יפירי.‬
‫החום מהדבר הזה ימיס את הפנים שלך.‬
‫יש לך קיץ של שתיים עשרה אדיר!‬
‫כן, האמת שהיה די נהדר בסוף.‬
‫אבל ספרי לי על פארק האקסטרים של אדי.‬
‫למען האמת, אדי כבר לא כזה אקסטרים.‬
‫ברגע שכמעט שברת את הראש כמה פעמים,‬
‫כבר אין בזה תחושה של הרפתקה.‬
‫מצטערת, סיד, אני חייבת לזוז.‬
‫אימא ואני הולכות לראות מה יש בחגיגות.‬
‫טוב, ביי. אל תשחררי עוד אלה למחצה.‬
‫הבאתי לך משהו קטן.‬
‫אני מתה על זה.‬
‫המוכר הבטיח לי.‬
‫שום דבר מטורף לא מסתתר בפנים.‬
‫לא אמרתי את זה קודם,‬ ‫אבל תודה שהבאת אותי לכאן.‬
‫כן!‬
‫למישהו יש אש?‬
‫גדול!‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬
‫- תודה מיוחדת לכל בית הרעשנים‬ ‫ולקאסה פמיליה. -‬