SUMRAK BOGOVA
DAR ZA NEVJESTU
A sada počujte o Sigrid.
I mome prvom susretu s njom.
Strani su mačevi došli po našu zemlju.
Po Völsung.
Nas je bilo malo.
A njih...
mnogo.
Zatim...
došla je ta žena.
Nisam je poznavao.
No na njezinu štitu bilo je völsungovo znamenje.
Klala je i ljude i konje.
Ruka joj bješe krvava do ramena.
Ni kaciga ni verižnjača tad joj se nisu othrvale.
No, kako rekoh,
njih je bilo mnogo.
Smrt se bližila, u to sam bio siguran.
Ali, gle čuda...
S neba je sišla valkira.
Bila je prelijepa.
Ali zastrašujuća.
I zavladao je muk.
Jer su borci znali da će to biće odlučiti
tko će preživjeti, a tko umrijeti na tom polju.
Druge su odveli.
Nas su poštedjeli.
Čijom odlukom, ne znamo.
Ali na odlasku,
valkira se naklonila.
Mojoj Sigrid.
A ja sam spoznao ljubav.
Zašto tvoji ljudi zure u mene?
Kralj nam je rekao za vaš sudbonosni susret.
Koju je priču ovaj put ispričao?
O valkiri, mislim.
Dobro, dosta!
Ako želite priču, čut ćete moju.
Odvila se bitka.
Došli su osvajači.
Svatko je zavitlao mačem.
Kralja sam vidjela s druge strane polja.
I dobro ga promotrila.
Te je noći bilo hladno.
Pivo smo pili iz istog roga i legli u krevet.
Moj je kralj obdaren
poput konja.
Poput konja sam ga i jahala.
I spoznala ljubav.
Pjesnik si, Egille.
Želiš li nešto opjevati, preporučujem njegov krasan ud.
Razlaz! Svi!
Egille, očisti ribu i pripremi obrok.
U redu, gospodaru.
Sigrid, pođi sa mnom.
Nešto bih ti pokazao.
Kamo idemo?
Ovo sam ti teško tajio.
Ali kad se vjenčamo,
želim osjetiti da se nešto promijenilo.
Neću više čekati.
Kad ova kuća bude bila gotova,
u njoj ćemo imati svadbenu gozbu.
I dalje se želiš udati za mene?
Da.
Sviđa mi se kad se vratiš s mora.
Imaš okus po soli.
Zar ovdje? Smrznut ćemo se.
Tiha si.
Nešto te muči.
Vidiš li one zvijezde?
Ondje.
To su Thiazijeve oči.
Bdiju nad zemljom mog naroda.
Nisi vidio moje nebo.
Nema veze.
Nitko ne putuje u moj dom.
No dijelom sam mislila da ipak hoćemo.
Da će narodi svjedočiti miru.
Kako bih se vjenčala među svojima.
Ondje je predivno, Leife.
I...
Da bar upoznaš moju obitelj.
Onda hoću.
Odjahat ćemo ujutro.
Čujem da odlaziš.
Nemaš što lijepo reći prijateljici?
Udat ću se.
Iskreno, mislila sam da ćeš mu biti samo priležnica.
Nisi rodila.
Valjda je zaključio da sam mu draža od nasljednika.
Ne mislim ništa loše. Imaš sreću.
Djeca nas odvedu s bojišnice.
No klan će to drukčije pojmiti.
Šuška se da će vaše vjenčanje naljutiti bogove.
Naljutiti...
Spomeni me se, Hervor.
Idući put kad me vidiš, bit ću ti kraljica.
Htio si da se tvoja loza nastavi.
Ja to znam.
Možda ti još i podari unuka.
A možda i ne.
Ali vjenčat ćemo se, oče.
I želim tvoj blagoslov.
Budeš li mi ga uskratio, zadrži svoj mač.
Radije skloni taj mač, putniče.
Zar nisi čuo?
Jedemo tvoju vrstu.
Budeš li mu opet zaprijetio, nećeš imati čime jesti.
Ustani, Sómr!
Naša se sestra vratila!
Sigrid?
Sad smo u Jötunheimu.
Kćeri moja...
Vratila si se.
Ali...
Nisi došla sama.
Mi smo narod divova.
Suttungova smo djeca.
Ne objedujemo s ljudima.
Bio je sa Sigrid, oče.
U Sigrid kola krv divova.
Fjölverkr?
Dugo me nije bilo.
Podsjeti me, kako se zove očeva postojbina?
Zove se...
Pa...
Otvoreni Dlan!
Hvala, Korijenko.
Poštujemo li to?
Ili moja obitelj pak stišće šaku?
Naši su zakoni jasni, kćeri.
Ovamo ne puštamo strance.
Onda nemojmo biti stranci.
Razgovarajmo kao kraljevi.
Kad se dva kralja sretnu u istoj dvorani,
često uslijedi nasilje.
Davno sam se umorio od borbe.
Moj otac ne vjeruje mirovnjacima.
Ratoborna osoba bar ubada sprijeda.
Sigurno ima iznimaka.
Nemam drugu oštricu doli očeva mača.
Namijenio sam ga za vjenčani dar.
A dar za nevjestu? Što si pripremio?
Völsungovo bogatstvo.
Svaki je novčić oduzet nekom drugom zlobniku.
Tvom klanu neće nedostajati takvo blago?
Ne možemo ga jesti.
Ne možete ni vi.
Stoga sam na dar donio srebro...
i sjeme.
Ovo su teška vremena za sve nas, mužu.
To je maslo bogova.
Prije negoli nam je Odin poharao zemlju, mi, divovi, imali smo čast.
Bili smo dostojni junaci.
Prosperirali smo.
Jebeš bogove!
Jer su oni itekako sjebali nas.
Hoćemo li održati vjenčanje?
Sutra, Leife od Völsunga, postat ćeš jedan od divova.
Stoga pij kao div!
Pij!
Gle!
U Otvorenom Dlanu ne bojimo se bogova!
Ne bojimo se bogova!
Njemu je brada prosijeda, a ti nisi djeva.
Okreće li se kako vjetar puše?
Ne. Nećeš upoznati muškarca koji je odlučan poput mog Leifa.
Zašto je onda toliko čekao?
Drugima smo bili u milosti jer su kćeri mislili udati za Leifa.
Pomoglo je u održavanju mira.
A sad?
To je učinio kao kralj.
Ovo čini kao muškarac.
Smiju li se tvoje misli s njim?
Da.
Onda mi se sviđa.
Premda je malen.
Je li mu sve maleno?
Pa to je jednostavno pitanje!
Haflijeva stražarnica bila je prazna dok smo ulazili u Jötunheim.
Zašto si toliko opušten?
Sad smo u tihom ratu.
Bogovi ne dolaze ovamo.
Bar ne kao nekoć.
I pozvali smo neke ratnike za...
Ne boj se.
Ti i tvoj kralj ovdje ste sigurni.
Ne odobravaš ovo.
Ne, nije to. Ja...
Tvoja je majka bila dobra žena.
Niska, ali dobra.
Kad je umrla, mislio sam da ćeš se vratiti.
Ali nisi.
Odabrala si čovjeka, ne diva.
Oče...
Ne dodirujem pod dok sjedim za tvojim stolom.
Znaš da bih svim stolcima u Otvorenom Dlanu otpilio noge
samo da te zadržim.
Nisi se uvijek osjećala kao doma.
No oduvijek si div.
I zauvijek ćeš biti.
Uvečer slavite dan.
Ženu na lomači.
Iskušano oružje.
Djevu na piru.
Poput blistavog si zlata pokraj bezličnog željeza.
Željezo nije nimalo bezlično, bako.
Ali hvala.
Slavite led koji se prijeđe.
I medovinu koja se ispija!
Sljedeće piće popit ćete iz kaleža ljubavi.
Ali sad
morate uručiti darove.
Znam da ne mariš za urese.
Ali uvijek ćeš je nositi, inače ćeš osjetiti moj gnjev.
Ovime su naše loze povezane.
Ja sam Glaumar.
Kralj Otvorenoga Dlana.
Govorim uime svog naroda.
Možda možemo razgovarati drugdje.
Dovedi mladenku.
Da vidim
kojoj ću ženi zamračiti dan.
Nisi rekao ni kako se zoveš ni koje su ti namjere.
I nisi pozvan.
Oluji ne treba pozivnica.
Niti će je zasititi
puka svadbena gozba.
Mokra si, ženo.
A ti si neovlašteno ovdje.
Po običaju, moj brat nema manire pa me stoga poveo sa sobom.
Lovimo kukavicu koja nam je utekla.
Tražimo pičku Lokija.
Ovdje nema drugih bogova doli tebe.
Mada se pitam,
što li je Loki učinio da te ovako ranio?
Naudio bi ljubaznim domaćinima?
Moj vrli brat Baldr.
Zagovara mir i uljudnost dok bih ja pošao u rat.
Nemoj.
Ili ću otići s Lokijem ili živjeti u sramoti.
Dovedite mi toga gada! Smjesta!
Tvoj Loki nije ovdje.
I otići ćeš. Smjesta.
Svojim dolaskom nagovještavam gnjev.
Već znate moje ime!
Rodio me grom!
Ja sam Thor Odinson!
I zadovoljštinu mi pruža krv divova!
Bako!
Djeca... Idite!
Odvedite ih u podrum.
Sigrid, brže!
Ne...
Zaštiti naše sestre, Korijenko.
Ne bojimo se bogova.
Ima li preživjelih?
Mrtvi su, Thore.
Obavio si svoje.
Rekli smo da ćemo jedno drugo svuda slijediti.
Ozbiljno si to mislio?
- Molim? - Ozbiljno si to mislio?
Nadam se da jesi.
Jer, prije negoli izdahnem, ubit ću ga.
Kunem se.
Ubit ću Thora.
Sigrid!
Tko si ti?
Zovem se Loki.
Laufeyson.
Dospjela si pred crvena vrata Hela.
Lijepo je što ti se krv omilila.
Pošteno je zagrabi.
Nudim...
Thorovu.
Prijevod titlova: Mateo Čakanić