Hör nu om Sigrid,
och om vårt första möte.
Inkräktare med svärd hade kommit för att ta vårt land, Völsungs land.
Vi var få.
De...
...var många.
Sen...
...kom kvinnan.
Jag kände henne inte.
Men hennes sköld bar Völsungtecken.
Hon fällde både män och hästar.
Hennes svärdsarm var blodig upp till axeln.
Varken hjälm eller ringbrynja kunde stå emot henne den dagen.
Men som jag sa... De var många.
Döden var nära, det var jag säker på.
Men skåda, då steg en valkyria ner.
Den var vacker,
men monstruös.
Och tystnaden föll.
Kämparna visste nämligen att varelsen skulle bestämma
vilka som skulle leva och vilka som skulle dö på slagfältet.
Andra togs. Vi skonades.
Vem som hade bestämt detta visste vi inte.
Men när den lämnade oss... Då bugade valkyrian.
Inför min Sigrid.
Och jag kände kärlek.
Varför stirrar dina män på mig?
Kungen berättade om ert ödesdigra möte.
Vilken historia berättade han den här gången?
- Jag tror att en valkyria var... - Okej, allihop, sluta!
Om ni vill höra en historia, låt då mig berätta den.
Ett slag utkämpades.
Det fanns inkräktare, och alla svärd drogs ur sina slidor.
Jag såg er kung på andra sidan slagfältet. Jag observerade honom noga.
Det var kallt den natten.
Vi delade ett horn med öl, och vi delade säng.
Min kung är välutrustad som en häst, och jag red honom som en sådan.
Och jag kände kärlek.
Du är ju poet, Egill.
Om du vill ha nåt att sjunga om, sjung om hans vackra kärlekslem.
Ge er av nu! Hela gänget!
Egill, fjälla fisken och förbered en måltid.
Ja, herre.
Sigrid, följ med mig.
Jag har nåt att visa dig.
Vart är vi på väg?
Det har varit svårt att dölja det här för dig.
Men när väl vi är gifta vill jag känna att nåt har förändrats.
Jag tänker inte vänta längre.
När huset är färdigbyggt kommer vi att hålla vår bröllopsfest här.
Du vill väl fortfarande gifta dig med mig?
Ja.
Jag tycker om när du kommer från havet.
Du smakar salt.
Här? Vi kommer att frysa ihjäl.
Du är så tyst.
Nåt tynger dig.
Ser du de där stjärnorna?
Där. Det är Thiazis ögon.
De vakar över mitt folks land.
Du har aldrig sett min himmel.
Det är okej. Ingen reser till mitt hem.
Men... det fanns alltid nåt inom mig som hoppades att vi skulle göra det.
Att länderna skulle få uppleva fred.
Så att jag kunde gifta mig med en av de mina.
Det är vackert där, Leif.
Och jag önskar att du kunde få träffa min familj.
Då ska jag det.
Vi rider ut i morgon bitti.
Jag hörde att du ska ge dig av.
Har du inget trevligt att säga till din vän? Jag ska gifta mig.
Jag trodde att han skulle ta nån annan och ha dig som konkubin.
Du har inte fött barn.
Jag antar att han ville ha mig mer än han ville ha arvingar.
Jag menade inget illa. Du har tur.
Barn håller oss borta från slagfältet. Men klanen kommer att se det annorlunda.
Det viskas att ert bröllop kommer att förarga gudarna.
Förarga...
Skänk mig en tanke, Hervor.
Nästa gång du ser mig är jag din drottning.
Du ville att din ätt skulle fortsätta.
Detta vet jag.
Hon kan fortfarande ge dig en sonson.
Eller inte.
Men vi ska gifta oss, far.
Och jag vill ha din välsignelse.
Om du vägrar ge mig den, behåll då ditt svärd.
Du bör nog stoppa undan svärdet, resenär.
Vet du inte? Vi äter såna som du.
Hotar du honom igen lär du inte ha tänder kvar att äta med.
Res på dig, Sómr! Vår syster har återvänt!
Sigrid?
Och nu är vi i Jotunheim.
Min dotter.
Du har återvänt!
Men du kom inte ensam.
Vi är jättar.
Suttungs barn.
Vi festar inte med människor.
Han kom med Sigrid, far.
Sigrid har jättars blod i sig.
Fjölverkr, det var så länge sen.
Påminn mig om namnet på min fars besittning?
Den heter...
"Öppna handen."
Tack, Lilla roten.
Och stämmer namnet? Eller erbjuder min familj en knytnäve istället?
Våra lagar är tydliga, dotter. Vi tillåter inga främlingar här.
Låt oss då inte vara främlingar. Vi kan samtala på kungars vis.
När två kungar möts i samma sal leder det ofta till våld.
Jag tröttnade på att slåss för länge sen.
Min far litar inte på fredens män.
En krigets man hugger dig åtminstone framifrån.
Det finns säkert undantag.
Jag har ingen klinga med mig förutom min fars svärd.
En gåva som var tänkt som brudgåva.
Och brudpriset för min dotter? Hur mycket betalar du?
Völsungs skatt.
Vartenda mynt har tagits från en ond man.
Kommer din klan inte att sakna en sån skatt?
Vi kan inte äta den.
Och inte ni heller.
Jag har alltså med mig en gåva bestående av silver...
...och en gåva bestående av frön.
Tiderna är svåra för oss alla, min make.
Det är gudarnas verk.
Innan Oden plundrade vårt rike hade vi jättar ära.
Ära som var värdig hjältar. Vi frodades.
Åt helvete med gudarna,
för de har sannerligen gett oss ett helvete.
Ska vi ha ett bröllop?
Imorgon, Leif av Völsung, då blir du en jätte.
Drick nu som en jätte!
Drick!
Titta!
Här i den Öppna handen fruktar vi inga gudar.
Vi fruktar inga gudar!
Det finns gråa hår i hans skägg, och du är verkligen ingen ungmö.
Är han ombytlig av sig?
Nej. Du kommer aldrig att möta en mer beslutsam man än min Leif.
Varför väntade han då så länge?
Andra klaner gav oss ynnestbevis. De ville gifta bort sina döttrar med Leif.
Det bevarade freden.
Och nu?
Han gjorde det som kung.
Det här gör han som en man.
Känner ni glädje tillsammans?
Ja.
Då gillar jag honom!
Även om han är liten.
Är han liten överallt?
Det är väl en enkel fråga!
Haflis vakttorn var övergivet när vi färdades in i Jotunheim.
Varför verkar du så obesvärad?
Vi befinner oss i ett utdraget krig nu.
Gudarna kommer inte hit. Åtminstone inte som de gjorde förr.
Och vi återkallade några krigare för...
Var inte rädd. Du och din kung är i säkerhet här.
- Du samtycker inte. - Nej, det är inte det. Jag...
Din mor var en god kvinna.
Kort, men god.
När hon dog trodde jag att du skulle återvända.
Det gjorde du inte.
Du valde människor före jättar.
Far, mina fötter rör inte vid marken när jag sitter vid ditt bord.
Du vet att jag hade sågat av benen på varje stol för att behålla dig hemma.
Du kände dig inte alltid hemma här, men du har alltid varit en jätte.
Det kommer du alltid att vara.
Prisa dagen om aftonen.
Prisa en kvinna på likbålet.
Prisa ett vapen som är beprövat.
Prisa en mö som ska ingå äktenskap.
Du är som glittrande guld bredvid glanslöst järn.
Järn är inte utan glans, Amma. Men tack ändå.
Prisa isen när den har korsats och mjöd som dricks upp!
Er nästa klunk blir ur kärleksbägaren.
Men just nu ska ni ge varandra gåvor.
Du är inte förtjust i prydnadsföremål,
men bär alltid det här, annars får du utstå min vrede.
Med det här förenas våra ätter.
Jag är Glaumar, den Öppna handens kung.
Jag talar för mitt folk. Vi kanske kan prata nån annanstans.
För fram bruden. Visa mig, jag ber dig. Vilken kvinnas dag förmörkar jag?
Du har inte uppgett ditt namn eller din avsikt.
Och du var inte inbjuden.
En storm behöver ingen kallelse.
Den nöjer sig inte heller med enbart en bröllopsfest.
Du är blöt, kvinna.
Och du gör intrång.
Min bror är som alltid en smula klumpig, och han har fört mig hit.
Vi jagar en ynkrygg som flydde från oss.
Vi söker den jäveln Loke.
Det finns inga gudar här förutom ni.
Fast jag undrar dock... Vad gjorde Loke som sårade dig så mycket?
Tänker du göra dina vänliga värdar illa?
Det här är min välsignade bror, Balder.
Han förordar fred och höviska ord när jag hellre skulle gå ut i krig.
- Gör inte det här. - Jag ger mig inte av utan Loke.
Annars får jag leva i skam. För hit den jäveln till mig! Nu!
Din Loke är inte här, och du ska ge dig av. Nu.
Vreden tillkännager mig. Nåja, ni vet mitt namn!
Jag är född av åska. Tor Odenson.
Och det gläder mig att se jättars blod!
Amma!
Barnen... Ge er av! För dem till källaren!
Sigrid, skynda dig!
Nej.
- Skydda våra systrar, Lilla roten. - Vi fruktar inga gudar.
Finns det några överlevande?
De är döda, Tor. Ditt arbete är slutfört.
Vi lovade att vi skulle följa varandra var som helst. Menade du det?
- Vad är det du säger? - Menade du det?
Det hoppas jag.
För jag ska döda honom innan jag drar mitt sista andetag.
Jag svär på det. Jag ska döda Tor.
Sigrid!
Vem är du?
Jag heter Loke Laufeyson.
Du har nu nått Hels röda dörr.
Det är bra att du har fått smak för blod.
Ta en stor klunk...
Jag erbjuder dig...
Tors.
Undertexter: Mats Nilsson