Sigrid!
Sigrid naimaton.
Omapäinen ja haavoittunut.
Mitä haluat minusta?
Elin kauan jumalten kanssa,
mutta sydämeltäni olen jättiläinen.
Jättiläiset kuolivat.
En piittaa verestäsi.
Piilottelit, kun heidät tapettiin.
Entä minä? Kuolinko puolestasi?
Vierailet Helissä,
mutta selviät kyllä.
Olet vieras harmaantuvassa valtakunnassani.
Hel on paikka sekä henkilö,
iäti kuoleva tyttäreni.
Valkyriat vievät sodassa kaatuneet Valhallaan.
Hel taas vie varkaat ja petturit...
Valehtelijat, pelkurit ja kusipäät.
Olen vain yksi noista.
Kutsuit minua vieraaksi. Olenko vapaa lähtemään?
Olet, verimorsian.
Mutta haluat kostaa, et vapautua.
Sanoit antavasi Thorin.
Onko sinulla hänet tappavaa asetta? - Sellaisen hankin helposti.
Kääpiö Andvari voi aseistaa sinut,
mutta Asgård ei kaadu noin vain.
Sen muurit ovat murtuneet vain kerran.
Piikkijumalat piirittivät ja mursivat sen sotiessaan Odinia vastaan.
Vaanit vai?
Pitäisikö minun tehdä sopimus vanhojen jumalien kanssa?
Se on mahdotonta. Silkkaa hulluutta.
Hulluutemme muovaisi maailmaa.
Pikkujumalien aika loppuu.
Taistelemme Ragnarökissä.
Jos autat minua tappamaan Thorin, saat tehdä maailmalla mitä lystäät.
Matkaa taistelijoinesi Vanaheimiin. Autan teitä matkallanne.
Valitse soturisi viisaasti.
Etsi kärsivät, joilla on Hel sydämessään.
Mene nyt joutuin ja hiljaa,
ennen kuin Thor punoo omat juonensa.
Sigrid!
Mitä tapahtui? Missä olit?
Helissä.
Olin Helissä.
Hän tarjosi apua.
Kuka?
Asgårdin Loki.
Sinun pitää surra.
Sigrid, Loki ei ole ystäväsi. Hän on...
Vien sinut kotiin.
Haluatko minun itkevän?
Sitä minä en voi tehdä.
Minun on kostettava. - Sigrid.
Vain minä olen jäljellä.
Kunniani vaatii sitä.
Minun on tapettava Thor.
Häntä kunnia ei sido.
Hän on Thor.
Emme pelkää jumalia.
En luota Lokiin.
Sotaako hän kaipaa?
Sen hän saa.
Kunhan se palvelee minua.
Otamme viisi soturia matkalle.
He edustavat Avoimen käden sormia,
jotka puristuvat nyrkkiin.
Tarvitsemme muita eksyneitä, joilla ei ole mitään menetettävää.
Kenet lähettäisit kuolemaan ensimmäisenä?
Halukkaan kilvenpurijan.
Noin paljon verta minusta ei ole vuotanut.
Perheeni on kuollut. Thor Odinson murhasi heidät.
Tapan hänet.
Tarvitsen sinut avukseni.
Ei lakia, ei nimiä.
Emme ratsasta lipun alla ja luultavasti olemme kuoleman omia.
Käyn ensin kusella.
Egill...
Nimeni kuulostaa suloiselta suustasi, Marja.
Tiedätkö, miksi nimeni on Egill?
Miksi?
Egill Yksikätisen mukaan.
Kaimani menetti kätensä ja sai miekan.
Kenties äitini tiesi minunkin menettävän paljon.
Kenties hän tiesi, mitä voisin antaa yksikätisenäkin.
Sinullahan on kaksi kättä.
Niin on.
Varsin antelias orja.
Kohtaloni on palvella ja tulla palvelluksi.
Lakkaa puhumasta.
Jatka tuota.
Isä!
Jumalauta!
Runoilija huijasi meitä.
Hän sitoi meidät saastaisilla sanoillaan. Olimme avuttomia.
Tappakaa runoilija!
Napatkaa hänet!
Tuolla!
Minne hän meni?
Missä hän on?
Älkää vain seisoskelko...
Tuolla.
Ketä nussit?
Kenet tapoit?
En vielä ketään.
En halua kuolla näin.
Ette tarvitse minua. Mitä me teemme?
Jos sinun on puhuttava, kerro tarina.
Miksei.
Kenties kerron määränpäähämme sopivan tarinan.
Jospa tietäisin, minne menemme.
Sinun magiasi ei nyt riitä.
Haluan Seid-Konan.
Sitten kerron tarinan siitä, miksi tämä on kurja ajatus.
Kuulkaatte Seid-Konasta,
joka tietää minun puhuvan hänestä. Hän tietää kaiken,
jopa ajatuksemme, lähestyessämme hänen maitaan.
Seid-Kona oli kaltaisemme,
mutta vastineeksi vallasta hän antoi ihmisen suurimman uhrauksen.
Poikansa.
Seid-Kona söi tämän raakana ja tuskaansa huutavana,
sillä silloin Freija antaisi hänelle kaikkinäkevän silmän.
Sellainen repisi hänen vauvansa kappaleiksi.
Sellainen soisi meille vielä pahemman kohtalon.
Miksi olemme täällä?
Koska jumalatkin pelkäävät tulevaisuutta.
Hän on tehnyt maailmanpuun.
Järkyttävä haju!
Emme ole yksin.
Susi!
Pelkkä kusipää suden vaatteissa.
Tulepa sitten, pentu.
Tottele minua, Ulfr.
Havainnollistus.
Hänen hampaansa ansaitsevat jumalan kurkun.
Eikö niin?
Hän tietää jo.
Hän katsoi vauvansa sisuksiin ja selvitti suunnitelmamme.
Iskettekö yhä tarinaa poikani syömisestä?
Voin auttaa orjaanne.
Tulkaa sisään.
Minne?
Kuka tuo on?
Ulfr syntyi äpäränä ja käyttäytyykin siten.
Löysin hänet kesken pahan teon ja otin hänet huomaani.
Nyt olen hänen tunnustajansa, ja hänen vääryytensä ovat voimani.
Pelastan hänen kätensä, jos sallitte.
Miksi luottaisimme sinuun, noita?
Koska luotatte.
Tuo ei ole... - Tee se! Tee se nyt.
Älä koske häneen. - Odota.
Tapatat meidät kaikki, kunhan vain tottelemme.
Olit puoliksi oikeassa.
Eräs Seid-Kona synnytti pojan,
mutta hän näki, että tulevaisuudessa olisin nainen.
Hän rakasti minua ja teki minusta seuraajansa.
Pukeudun äitini vaatteisiin ja jatkan hänen työtään.
Runoilijat muuntavat mielellään totuutta.
Parannan tapani.
Tarjoat suttasi minulle.
Haluan noidan.
Sinulla on sellainen. Porot kertoivat minulle.
Olemme sidotut.
Halusinpa sitä tai en.
Se hirviö melkein tappoi meidät, etkä piitannut tippaakaan.
Tarvitsemme hulluutta.
Oletko eri mieltä?
Jaamme polkumme,
mutta sekaannut asioihin, joita et voi hallita.
Minkä suunnan valitsemme? - Etkö jo tiedä?
Me olisimme pelkkä suupala Thorille,
mutta eräs kääpiö voi auttaa meitä. Menemme Nidavelliriin.
Varovasti.
Veden kiilto on metallia.
Kääpiöt takovat täällä esineitään.
Suolta he saavat raudan.
Sillä oli toinenkin tarkoitus.
Kuninkaat ja papit hukuttivat naisensa tänne.
Naisensako?
Naiset, jotka rakastivat ja leimattiin huoriksi.
Teräväkieliset naiset.
Nestemäinen tuli muutti heidät kiveksi.
Heidän tuskansa elää kääpiöiden aseissa.
Otan heidän raivonsa omakseni.
Kuollutta kieltä.
Hän haluaa vastauksen ennen kuin pääsemme sisään.
Sitten neuvottelen.
Loki, senkin hämähäkki, täytä valasi.
Tervehdys, Sigrid.
Tämä on siis miehesi.
Rohkea poika liittyäkseen tähän taisteluun.
Nimeni on kiihkeä kiilto, yksinäinen.
Minulla ei ole isää eikä äitiä.
Olen kivestä ja asun tulisijassa.
Siellä vietän elämäni.
Arvoitus vartioi porttia.
Piikivi.
Vastaus on piikivi.
Kääpiöiden jumalainen kipinä.
Missä Andvari on?
Hän tulee kyllä.
Ellei "ystäväsi" johdattanut meitä tänne huvituksen vuoksi.
Hän piileskelee kai jossain.
Andvari, taonnan mestari.
Olen Leif, Gormin ja Völsungin kuninkaan poika.
Tulimme pitkän matkan... - Tiedän kyllä, miksi.
Tunnen tuon veren.
Olet vieraillut Helissä. Tulit etsimään jumalan tappavaa metallia.
Seuratkaa.
Pitkästä aikaa tarpeeksi rohkea asiakas.
Nimeä hintasi.
Teitä on johdettu harhaan. Minulle ei makseta kullassa.
Millä sitten?
Sieluilla.
"Saatat viedä monta henkeä minulla, mutta minä vien omasi."
Metallini sitoo kohtalon ja tuo epäonnen mukanaan,
mutta emme tiedä, miten ja milloin.
Tämä on vartioni varkaita vastaan.
Etenkin yhtä. Kenties tunnettekin hänet.
Lokia.
Ei ole tuttu.
Haluan Thorin.
Enkä ole varas. Maksan mitä vain.
Odota. Et tiedä, mitä teet.
Sigrid.
Sen nimi on Sarvi,
ja nyt se on sinun.
Hyödytkö hänen kirouksestaan?
Olen vanhempi kuin miltä näytän enkä sattumalta.
Kun hän kohtaa kohtalonsa, minä säästyn.
Tämä oli tässä. Muut eivät tarvitse... - Otan veitset.
Kadotin kirveeni suolle.
Minä olen jo ase -
ja tarpeeksi kirottu.
Minun pitäisi vielä mainita.
Aseitani voi käyttää vain todellisen tarkoituksen tunteva.
Jos soturi epäröi, ase polttaa hänet elävältä.
Näin hänen vakaumuksensa,
mutta sinä, ystäväni,
olet täynnä epäilyksiä.
Älä. Sinulla ei ole mitään todistettavaa.
Taitaa olla.
Jos et usko... - En halua menettää sinua.
Olen sinun.
Tuli sitten Ragnarök tai tuho.
Et ole vielä valmis.
Tarvitsit viisi soturia, ja meitä on vain neljä.
Seis.
Tulen mukaan.
Miksi?
Asiani eivät kuulu muille.
Kiellätkö minut?
Voin tehdä verestä voimasi, jos et ole kipua vastaan.
Miten?
Rauta kovettaa veren.
Perheeni murhaa suurempaa tuskaa ei olekaan.
Muistakin se.
Sigrid!
Naiset kietovat hänet rautaan.
Otteemme on sinun.
Surumme on sinun.
Rautamme on sinun.
Sigrid!
Sigrid.
Ei hätää.
En voi itkeä heitä, Leif.
En voi edes itkeä.
Tiedän.
Siinä kyyneleesi ovat.
Jos haluat,
murskaat taivaan.
Vanhat ystäväni.
Ajatus ja Muisti.
Lähettäkää Sigridin suunnitelmat minulle.
Sigrid.
Kaunotar.
Verimorsian.
Käyt sotaa poikaani vastaan.
Odin näkee sinut.
Tekstitys: Annika Laakkonen