AZ ISTENEK ALKONYA
ERETNEK LÁNDZSA
Sigrid!
Sigrid, a Férjtelen.
Az önfejű és sebzett.
Mit akarsz tőlem?
Hosszú ideig éltem az istenekkel,
de én is óriás vagyok.
Az óriások most haltak meg. Nem érdekel, milyen vér folyik az ereidben.
Csak az, hogy rejtőztél, míg az övékét kiontották.
És én? Én is meghaltam érted?
Hél elé járultál,
de életben maradsz.
Vendég vagy enyésző királynői birodalmamban.
Hél egy hely
és egy személy is,
az örökkön haldokló leányom.
A csatában elesetteket a Valhallába viszik a valkűrök.
Hél a tolvajokat és árulókat veszi magához.
A hazugokat, a gyávákat és a szemérmetleneket.
Én ezek közül csak egy vagyok.
És vendégnek neveztél. A vendéged szabadon távozhat?
Igen, Vérmenyasszony.
De bosszút akarsz, nem szabadulást.
Azt mondtad, nekem adod Thort.
- Van fegyvered, ami megöli? - Istenölő vashoz könnyen jutni.
Andvari, a törpe fel tud fegyverezni,
de Asgardot nehéz lesz bevenned.
Falai csupán egyszer rogytak meg.
A tövises istenek megostromolták és áttörték,
amikor hajdanán Odin ellen vonultak.
A vánok?
Kössek alkut a régi istenekkel, hogy újra felszítsam az első háborút?
Amit akarsz, az lehetetlen.
Téboly.
A tébolyunk fogja újrateremteni a világot.
A jelentéktelen istenek korának véget kell vetni.
Hasítsuk fel őket a Ragnarökben!
Ha segítesz megölni Thort,
azt tehetsz a világgal, amit csak akarsz.
Gyűjtsd össze harcosaidat, és vonulj Vanheimbe! Segítelek utadon.
Bölcsen válaszd meg a katonáidat!
Keresd a szenvedőket,
akiknek szívében Hél lakozik!
Eredj most sietve és nesztelen!
Mielőtt Odin saját terveket sző.
Sigrid!
Mi történt? Hol voltál?
Hél.
Hélben voltam.
Segítséget ajánlott.
Ki? Kicsoda?
Az asgardi Loki.
Gyászolnod kell.
Sigrid, Loki nem a barátod. Ő...
Hazaviszlek.
A könnyeimet akarod látni?
Egy csepp sincs.
- Bosszúra szomjazom. - Sigrid!
Én maradtam egyedül a családomból.
A becsület megköveteli.
Végeznem kell Thorral.
Őt nem kötik a mi törvényeink, sem a becsület. Ő Thor.
Nem féljük az isteneket.
Nem bízom Lokiban.
Háborút akar?
Tőlem megkapja.
Amíg az hasznomra van.
Öt harcost viszünk el az útra.
Mint Nyitott Tenyér öt ujja, ami ökölbe szorulva vesz körbe minket.
Olyanok kellenek, akik elveszettek, és akiknek nincs mit veszíteniük.
És ki lesz az első, akit a halálba küldesz?
Egy pajzsharapót, akinek ez a leghőbb vágya.
Nem rémlik, hogy ennyi vérrel járt volna az első éjszakám.
A családom meghalt, megölte őket Thor, Odin fia.
Végezni fogok vele.
Tarts velem, hogy sikerrel járjak!
Nincs törvény, sem név,
nem egy lobogó alatt lovagolunk ki, és minden bizonnyal a vesztünkbe rohanunk.
Csurgatok egyet, és mehetünk.
Egill!
Nevem oly édes az ajkadon, Marja.
Tudod, miért nevezett el anyám Egillnek?
Miért?
Félkezű Egill után kaptam a nevem,
aki elvesztette a kezét, és nyert egy kardot.
Talán anyám tudta, hogy sok mindent elveszítek ebben az életben.
De szeretem azt hinni, hogy tudta, mire leszek képes egy kézzel.
De két kezed van.
Az már biztos.
Milyen nagylelkű a rabszolga!
Az a végzetem, hogy szolgáljak és szolgáljanak.
Elég a beszédből!
De ebből nem elég.
Atyám!
A rohadt fajtádat!
A költő rászedett minket.
Mocskos szavaival gúzsba kötött minket, és tehetetlenek voltunk.
Öljétek meg a költőt!
Kapjátok el!
Ott megy!
Hová lett?
Hol van?
Ne csak ácsorogjatok itt!
Arra!
Kit dugtál meg?
Kit öltél meg?
Még senkit.
Nem így akarok meghalni.
Nincs rám szükségetek. Mit is csinálunk?
Ha már ennyit fecsegsz, inkább egy történetet mondj!
Jó. Miért ne?
Mesélhetek valamit, ami illik úti célunkhoz.
Bár tudnám, hová tartunk!
Több varázslat kell, mint amennyi a botjaidban rejlik.
A Seid-Konát akarom.
Akkor elmesélem, miért borzalmas ötlet ez.
Halljátok hát a Seid-Kona történetét,
aki tudja, hogy róla beszélek, mert ő minden dolgok tudója.
Még a gondolatainkat is ismeri, ahogy elérjük a földjét.
A Seid-Kona úgy kezdte, mint te meg én.
De a hatalomért cserébe a legemberibb áldozatot ajánlotta fel.
A fiát.
Elevenen megette, miközben üvöltött,
hogy Freyja teljesítse kívánságát,
a mindent látó szemet.
Az, aki a fogaival tépte szét a gyermekét a hatalomért,
velünk sokkal rosszabbat fog tenni, amiért hívatlanul kopogunk az ajtaján.
Miért jöttünk ehhez a nőszemélyhez?
Mert még az istenek is félnek a jövőtől.
Egy világfát készített.
Istenek, ez a bűz!
Nem vagyunk egyedül.
Farkas!
Nem, csak egy farkasbőrbe bújt félnótás.
Gyere hát, kölyök!
Hunyászkodj meg, Ulfr!
Egy bemutató.
Úgy vélem, a fogaira méltó egy isten torka.
Nem igaz?
Tudja. Már tudja.
Belenézett a gyermeke beleibe, és meglátta bennük a terveinket.
A fiút, akit megettem Freyja kegyéért? Még mindig ezt mesélik?
Segíthetek, rabszolga.
Gyertek be!
Hová be?
Ki ez?
Ulfr fattyúnak született, és azóta akként is viselkedik.
Sötét tetten értem, és magamhoz láncoltam.
Most én vagyok a gyóntatója, és a bűneiből nyerem az erőmet.
Megmentem a kezét, ha megengeditek.
Miért bízzunk benned, boszorkány?
Mert úgyis meg fogtok, ne habozzatok!
- Ez nem... - Csináld! Bármit is kell, tedd meg!
- Hozzá ne érj! - Várj!
Nem számít, ha meghalunk, csak kövessük a szavad!
Félig igazad volt.
Volt egy Seid-Kona, aki szült egy fiút.
De rám nézett, és tudta, az a jövőm, hogy nőként éljek.
Szeretett, és megtett a következő Seid-Konának.
Most anyám ruháit hordom, és folytatom a munkáját.
A költők szavai elferdítik az igazságot.
Jobban vigyázok majd.
A farkasodat ajánlod nekem.
- Én egy boszorkányért jöttem. - Megkapod.
A rénszarvasok odakint elmondták.
Egy a sorsunk.
Akár tetszik nekem, akár nem.
Az a szörnyeteg majdnem végzett velünk,
de téged nem érdekelt.
Egy őrült küldetéshez őrültség kell.
Nem értesz egyet?
Az utam egy a tiéddel,
de olyasmibe ártod magad, amit nem tudsz uralni.
Mi az útirányunk?
Tán nem tudod?
Mi csupán szalmabábok lennénk Thornak,
de azt mondták, van egy törpe, aki adhat nekünk némi előnyt.
Nidavellirbe megyünk.
Vigyázz!
Az a fény a tó felszínén fém.
A törpék itt kovácsolnak.
A láp adja nekik a vasat.
De más célt is szolgál.
A királyok és papok itt fojtották meg az asszonyaikat.
Asszonyokat?
Azokat, akik szerettek, de szajhának bélyegeztek.
Akiket éles nyelve miatt kitaszítottak.
Bedobták őket,
és a folyékony tűzben kővé váltak.
Szenvedésük tovább él a törpék fegyvereiben.
A haragjuk az enyém lesz.
Halott beszéd. És felelni kell neki, mielőtt engedélyt kapunk, hogy belépjünk.
Egyezkedek vele én.
Loki, te pók, tartsd be az ígéreted!
Üdv, Sigrid!
Ez hát a választottad.
Bátor fiú, hogy részt vesz ebben a csatában.
Úgy neveznek, Ragyogni vágyó, a magányos.
Nincs sem apám, sem anyám.
Kőtől származom, és a katlan az otthonom.
Ott élem le az életem.
Egy rejtvény őrzi a kaput.
Kova.
A válasz a kova.
A törpék isteni szikrája.
Hol van ez az Andvari?
Eljön majd.
Hacsak nem a saját szórakoztatására vezetett ide minket a barátod.
Valószínűleg rejtőzik valahol.
Andvari, a kovácsműhely mestere!
Leif vagyok, Gorm fia és Völsung királya.
- Hosszú utat tettünk meg, hogy... - Tudom, miért jöttetek.
Ismerem ezt a vért.
Jártál Hélben, és visszatértél.
Istenölő acélt akarsz.
Kövessetek!
Rég jött olyan vevő, aki elég bátor volt.
Nevezd meg az árat!
Félrevezettek téged.
Én nem aranyat kérek.
Akkor mi az ár?
Lelkek.
„Velem sok életet elvehetsz, de cserébe én is elveszem a tiédet.”
A pengém elvágja a sors fonalait, és balszerencsét hoz.
De senki nem tudja, hogyan és mikor.
Így védem a tolvajoktól.
Különösen egytől,
talán ismered is.
Loki.
Sosem találkoztam vele. Én Thort akarom.
És nem vagyok tolvaj. Megfizetem, amit a fegyver megkövetel.
Várj! Nem tudod, mit csinálsz.
Sigrid!
A neve Agancs,
és most már a tiéd.
És az átkából húzol hasznot?
Öregebb vagyok, mint amilyennek tűnök, és ez nem véletlen.
Ha őt eléri a végzete, engem megkímél az enyém.
- Végeztünk itt. Senki másnak nem kell... - Elviszem a késeket.
Elvesztettem a fejszémet a lápban.
Fegyver vagyok én magam,
és átkozott is.
Említenem kellett volna.
Próbáltam elmondani a nőnek,
hogy a fegyverek csak igaz szándékkal használhatók.
Ha a penge érzi, hogy a forgatója habozik, akkor a harcos élve elég.
Láttam az eltökéltségét,
de benned, barátom,
kétség lakozik.
Ne! Semmit sem kell bizonyítanod.
Úgy tűnik, mégis.
- Ha nem hiszel bennem... - Nem akarlak elveszíteni.
A tiéd vagyok,
jöjjön bár a Ragnarök vagy a pusztulás!
Még nem végeztél.
Öt harcost kerestél, de csak négyet számolok.
Várjatok!
Veletek tartok.
Mi célból?
Az csakis rám tartozik.
Visszautasítasz?
Segíthetek, hogy erősítsen az a vér, ha nem félsz a fájdalomtól.
Hogyan?
A vas megkeményíti a vért.
Semmi sem olyan fájdalmas, mint a rokonaim máglyája.
Emlékezz szavaidra!
Sigrid!
Az asszonyok vasba burkolják.
Tiéd a haragunk.
Tiéd a gyászunk.
Tiéd a vasunk.
Sigrid!
Semmi baj.
Nem sírhatok értük, Leif.
Még sírni sem tudok.
Tudom.
Ezek a te könnyeid.
Ha úgy kívánod,
az eget is széthasíthatod.
Öreg barátaim!
Elme és Emlékezet.
Mutassátok meg nékem Sigrid tervét!
Sigrid.
Gyönyörű.
Vérmenyasszony.
Háborút hirdet a fiam ellen.
Odin rád veti a tekintetét.
A feliratot fordította: Rádóczki Attila