TWILIGHT OF THE GODS
KJETTERSPYDET
Sigrid!
Gaaah!
Sigrid.
Aah!
Sigrid!
Sigrid, den ugifte. Den sørgmodige og sårede.
Hva vil du med meg?
Jeg har lenge levd med guder, men jeg er og blir av Kjempe-ætt.
Kjempene døde. Jeg bryr meg ikke om blodet ditt.
Jeg bryr meg om at du gjemte deg, mens blodet deres rant.
Og hva med meg? Døde jeg for deg også?
Du er på besøk hos Hel, men du vil overleve.
Du er en gjest i mitt grånende dronningrike.
Hel er et sted, men også en person.
Min evig-døende datter. Alle som dør i strid kommer til Valhall,
båret dit av Valkyrier. Men Hel hun tar tyvene, og forræderne.
Løgnere, feiginger og skjøger.
Jeg er ikke alt det. Og du kalte meg en gjest. Kan gjesten dra når hun vil?
Ja, Blod-Brud.
Men du vil ha hevn, ikke frigjøring.
Du sa du ville gi meg Tor.
Har du et våpen som kan drepe han?
Våpen til gude-drap er lett nok. Dvergen Andvare kan skade deg,
men Åsgard vil stå imot. Forsvarsverket der har
sviktet bare en gang.
Tornegudene beleiret og brøt gjennom, da de kriget mot Odin i tidligere tider.
Vanene? Vil dere jeg skal inngå en
avtale med de gamle gudene, for å gjenstarte Første Krig?
Det dere ønsker er umulig. Det er galskap.
Galskapen vår, vil gjenskape verden.
Tiden for ubetydelige voktere må ende. I ruiner, under Ragnarok.
Hjelper du meg med å drepe Tor, kan du gjøre hva du vil med verden.
Kall inn krigerne, og reis til Vanaheim. Jeg sverger å hjelpe til på
- ferden. - Velg soldater med omhu. Søk dem som
lider. Menn som har Hel i hjertet sitt.
Men dra hurtig, og stille. Odin er kjent for å legge egne planer.
Sigrid!
Hva skjedde? Hvor var du?
Hel. Jeg var, i Hel. Og han tilbød meg hjelp.
Han? Hvem er han?
Loke av Åsgard.
Heh? ...
Du er nødt til å sørge.
Sigrid, Loke er ikke en venn av deg. Han er-, ...
Jeg tar deg med hjem.
Vil du se tårer hos meg? Jeg har ingen igjen. Det er hevn jeg trenger.
Sigrid...
Jeg er den siste i familien. Æren krever det. Jeg må drepe Tor.
Han er ikke bunnet av våre koder eller vår ære. Han er Tor.
Vi frykter, ingen guder.
Jeg stoler ikke på Loke.
Vil han ha krig?
Så skal jeg gi han krig... Så lenge det tjener meg.
Vi tar med fem krigere på reisen.
En for hver av "Åpen Hånds" fingre, som lukker seg rundt oss som en knyttneve.
Vi trenger andre som er fortapt.
Andre som ikke har noe å miste.
Og hvem er den første du vil sende til sin død?
En skjold-biter som ønsker ingenting annet.
Jeg husker ikke så mye blod første gang jeg ble kløyvd.
Familien min er død. Myrdet, av Tor Odinsønn. Jeg skal ta livet hans.
Skal jeg lykkes, trenger jeg deg ved min side.
Ingen regler, ingen navn, og vi rir uten noe banner,
og vil som vanlig ikke dø underveis.
Jeg må pisse, så drar vi, okay?
Ååh,
Egill...
Navnet mitt høres så fint ut når du sier det, Marja.
Vet du hvorfor moren min kalte meg Egill?
Hvorfor?
Det er etter Egill «En-hånd». En navnebror som mistet
hånden og fikk et sverd. Kanskje moren min visste at
jeg ville miste mye i livet. Men jeg liker å tro at hun visste hva jeg
var i stand til å klare med en hånd.
Men du har... jo, to hender.
Det har han. Haah, for en raus trell.
Åh, det er skjebnen min å tjene og betjene.
- Slutt å snakke! - Aah!
Men ikke slutt med det!
Far!
I helvete!
Dikteren lurte oss! Han trollbandt oss med de skitne ordene sine, vi var hjelpeløse!
Drep dikteren!
Ta han!
Der løper han!
Hvor ble han av?
Hvor er han?
Kan noen se han?
Gudene forbanne ham.
Den veien.
Hah?
Hvem har du pult?
Hvem har du drept?
Ingen ennå.
Det er ikke sånn jeg vil dø.
Du trenger meg ikke. Hva skal vi gjøre?
Hvis du må snakke så mye, dikter, fortell et eventyr.
Ja, hvorfor ikke? Hva med en historie som passer målet vårt?
Hvis jeg bare visste hvor vi er på vei?
Vi trenger mer magi enn du har i pinnene dine. Jeg vil ha Seid-Kona.
Da skal jeg fortelle et eventyr om hvorfor dette, er en elendig ide.
Dette er historien om Seid-Kona... Som vet at jeg snakker om henne,
siden hun vet alt, til og med hva vi tenker når vi
tar oss inn på hennes område.
Seid-Kona startet som du og jeg. Men i bytte mot makt,
ga hun fra seg det største menneskelige offer, sin sønn. Hun spiste han, rå,
skrikende, for at Frøya skulle gi henne det
hun ønsket. Det altseende øyet.
En som er villig til å rive babyen sin i biter med tennene for makt,
en som vil gjøre mye verre ting med oss hvis vi banker uanmeldt på døra hennes.
Hvorfor tar vi kontakt med henne egentlig?
Fordi selv guder frykter fremtiden.
Hun har laget et verdenstre.
Som det stinker!
... Vi er ikke alene.
Ulv!
Nei, det er bare en skjøge i ulveklær.
Bare prøv deg, valp.
Aagh!
Gå på plass, Ulfr.
En demonstrasjon. Jeg syns tennene hans fortjener en gude-strupe. Synes ikke du?
Hun vet det. Hun vet det allerede. Hun så inn i babyens innvoller,
og de røpte planene våre.
Sønnen jeg spiste for å få Frøyas gunst. Fortelles det fortsatt?
Aagh!
Jeg kan hjelpe trellen din. Bli med inn.
Aagh!
Bli med hvor?
Hvem er han?
Ulfr ble født som bastard. Og har oppført seg sånn siden.
Jeg fant han under en mørk handling, og dresserte han.
Nå er jeg hans bekjenner, og hans feil, er mine styrker.
Aah!.
Jeg kan redde hånden, hvis du tillater det.
Hvorfor stole på deg, heks?
Det er det som vil skje, så bare gjør det.
- Det er ingen måte å-, - Gjør det!
Hva enn det er, gjør det. ...
- Ikke rør han! - Vent!
Du er villig til å ofre oss, bare vi adlyder ditt ord.
Ah. Aaah...
Dere har noe rett. Det var en Seidkone som bar en sønn.
Men hun så på meg, og visste at fremtiden
min var et kvinneliv.
Og hun elsket meg, og gjorde meg til Seidkone-etterfølger.
Nå, går jeg med mor sine klær, og holder kallet hennes levende.
Sannheten endret seg da diktere blandet seg inn.
Jeg skal skjerpe meg.
Du tilbyr meg ulven din, jeg kom for en heks.
Du har en. Reinsdyrene utenfor har fortalt
meg det allerede. Vi er forent. Om jeg liker det eller ei.
Det monsteret drepte oss nesten, uten at det brydde deg.
Vi trenger galskap til en gal oppgave. Er du uenig?
Jeg følger i dine fotspor, men du innlater deg med ting
du ikke kan kontrollere.
Hvilken kurs velger vi?
Vet du ikke det allerede?
Selv alle oss til sammen er ingen utfordring
for Tor. Men det finnes en dverg, har jeg blitt fortalt.
Som kan styrke oss. Vi drar til Myrkheimr.
- Forsiktig. - Heh?
Skinnet på vannoverflaten er metall. Dvergene har smiene sine her.
Sumpen gir dem jern.
Den har et annet formål også. Konger og prester druknet kvinnene sine her.
Kvinnene?
Kvinner som elsket, og ble stemplet som horer.
Kvinner som snakket klart, og ble skåret opp. De ble kastet uti,
og forvandlet til stein i smeltet ild.
Pinen deres lever i dvergenes våpen. Jeg skal lage rustning av raseriet deres.
Vorr jur, ekh lo enthi denth, thak-jon makmur-
Heden-snakk. Og hun vil få svar før vi får lov til å ankomme.
Vorr jur ekh lo enthi...
Da forhandler vi.
Yah!
Ågh!
Loke, din edderkopp, stå ved løftet ditt!
Vær hilset, Sigrid. Så, dette er mannen din.
Modig av ham å bli med i denne kampen.
Jeg kalles Vil-Gjerne-Skinne. Den ensomme. Jeg har ingen mor eller far.
Jeg stammer fra stein, og lever i hjertet. Der jeg tilbringer mitt liv.
En gåte vokter porten.
Flint. Flint er svaret.
Dvergenes gudommelige gnist.
Hvor er denne Andvare?
Han kommer.
Med mindre «vennen din» ledet oss hit for sin egen fornøyelse skyld.
Han skjuler seg sikkert et sted.
Andvare, smienes mester. Jeg er Leif, sønn av Gorm og Kongen av Volsung. Vi
- kommer langveisfra for å-, - Jeg vet hva dere er her for.
Jeg kjenner det blodet. Du har vært i Hel og tilbake.
Du er ute etter metall som dreper guder. Følg meg.
Lenge siden jeg har hatt en kunde, som er modig nok.
Hva er prisen din?
Du har blitt villedet. Jeg tar ikke betalt i gull.
Så i hva da?
Sjeler.
"Du kan ta mange liv med meg, men til slutt, tar jeg ditt."
Metallet mitt kutter skjebnetråder, og bringer ulykke. Men når, og hvor,
kan ingen vite. Det er mitt vern mot tyver.
Og da spesielt en, som dere muligens kjenner, Loke?
Aldri møtt han. Det er Tor jeg vil ta. Og jeg er ingen tyv.
Jeg betaler det våpenet krever.
Vent, du vet ikke hva du gjør!
Sigrid!
Det kalles Takke, og er ditt, nå.
Og du tjener på hennes forbannelse?
Jeg er eldre enn jeg ser ut, og det er ikke tilfeldig.
Når hun møter skjebnen sin, spares jeg for min.
Vi er ferdig her. Ingen andre trenger-,
Jeg tar knivene.
Jeg mistet øksa i den jævla myra.
Jeg er våpen nok, og forbannet nok.
- Eh, a-a-aaaa. - En siste ting, som jeg prøvde å fortelle
kvinnen. Mine våpen kan bare brukes av de med klare hensikter. Hvis våpenet
merker at krigeren nøler, brennes krigeren levende. Jeg så hennes overbevisning,
men du, min venn, jeg ser tvil i deg.
Stopp. Du har ingenting å bevise.
Jo, det ser sånn ut.
- Hvis du ikke kan tro på-, - Jeg vil ikke miste deg.
Jeg er din.
Det blir Ragnarok eller undergang.
Du er ikke ferdig. Du søkte fem krigere, og jeg ser bare fire her.
Vent! Jeg blir med dere.
Med hvilken hensikt?
Det er personlig. Avviser du meg?
Jeg kan gjøre det blodet til en kraft, hvis du er åpen for smerte.
Hvordan da?
Jernet skader blodet.
Ingenting kan smerte mer enn å miste all slekt.
Husk at du sa det.
Sigrid!
Kvinnene vil kle henne i jern.
Kraften vår er din.
Sorgen vår er din.
Jernet vårt er ditt.
Sigrid!
Sigrid.
Det går bra, det går bra.
Jeg kan ikke gråte for dem, Leif. Jeg klarer ikke gråte lenger.
Jeg vet det.
Haah!
Der er tårene dine. Hvis du vil, kan du knuse himmelen.
Mine gamle venner. Huginn og Muninn, vis meg Sigrids planer.
Sigrid. Skjønnhet. Blod-Brud. Som går til krig mot sønnen min.
Odin følger med på deg.