ZKÁZA BOHŮ
OBŠŤASTNÍŠ JEHO KRKAVCE
Zaber, synku.
Vnímej svou sílu.
Čemu vděčíme za Baldrovu návštěvu?
Poslal mě otec.
Chce, abys zůstal doma, dokud nepřikáže jinak.
A prozradil ti ve své moudrosti nějaký důvod?
Jde o jistou ženu, která k tobě chová zášť.
Žena?
Ódin za tou ženštinou vyslal své posly.
Určitě tu svatbu, kam jsme vpadli, nikdo nepřežil?
Vybil jsi obry, staré i mladé.
Sbohem, Thóre.
Pozor na nohy.
Zdravím tě, Freyjo.
Krásná jako vždy.
Zdravím, Loki, synu Laufeyjin.
Říkám si, proč spojuješ své jméno s matčiným?
Otec mě bil.
Laufey nikoli.
Chceš hovořit zde, tak blízko svého manžela?
On...
Je to můj věznitel, ne manžel.
Ach ano, bylas Ódinovou válečnou kořistí.
Ale mě zajímá tvoje válkou zpustošená zem.
Máš dobré zprávy?
Vanové přijmou tvou Sigrid, když prokáže, že je toho hodna.
Ale pokud selže...
Pokud selže, najdeme jinou.
Stráže už mají naše meče málem v břiše.
Vykrvácejí, než si nás vůbec všimnou.
To je tvé vlastní mléko?
Dohody a smlouvy se nejlépe stvrdí mateřským mlékem.
Tak tedy na důvěrnou známost.
Tak tlupa došla až na samý okraj Vanaheimu.
Tam padli na kolena, znavení cestou
a bohužel střízliví, když přišla smrt.
Vždycky jsem myslel, že tu bude...
Chladno?
Nevlídno?
Brnění mě ochrání před vším.
- Se mnou brnění nepotřebuješ. - Já vím.
Hranici Vanaheimu nikdo neviděl už stovky let.
Nemyslela sis přeci, že se před námi sama ukáže?
Ne, ale nečekala jsem, že se tu budeme točit v kruhu jako blázni.
Myslela jsem, že Loki...
Posledně svému slovu dostál.
Ale teď? Nic.
Musí tu být nějaká hádanka, tajná brána nebo...
Měli jsme si pospíšit.
S každou kapkou deště se hrozím, že si pro nás jde Thór.
Pustina.
Tady bojovali Vanové a Ásové?
Ano. A mnozí další.
Tak jako tihle, moji lidé.
- To byli trpaslíci? - Po smrti se měníme v kámen.
Všude tu bývalo bojiště. Kdysi dávno.
Když vznikly světy,
byla tu božstva Ásů a Vanů.
Byla si podobná.
Ale Vanové znali budoucnost.
Ódin jim to záviděl.
Obětoval oko, aby viděl vlastní osud,
a chtěl i magické schopnosti Vanů, seid.
Když je nedostal, rozpoutal válku.
Ztráty Vanaheimu byly obrovské.
Když Ásové přišli s nabídkou míru,
nezbylo Vanům než přijmout jednostranné příměří od jednookého Ódina.
Ódin vzal Vanům věštecký dar
i jablka, z nichž čerpali věčný život.
A jako by to nestačilo,
vzal si jejich královnu Freyju za ženu.
Bohové společně plivli do studně
a válka skončila.
A Vanaheim se uzavřel.
Něco nás pronásleduje.
Skupina jezdců.
Jsou rychlí. A jen den za námi.
Co jsou zač?
Osedlejte koně. Rychle.
Na obloze byli krkavci.
Ódinovi lovci.
Bölverkové.
Sigrid.
Krvavá nevěsta...
Tady se stáčejí kořeny stromu světa.
Cítím to.
Tak ona cítí strom světa, ale cestu nám neukáže.
Buď ticho, nebo tě umlčí hřbet mojí ruky.
Má pravdu.
Nemůžeme jim utéct.
Jestli nenajdeme hranici, budeme muset bojovat.
Měla bys to zkusit znovu.
Loki... Vyslyš mě.
Neznám důvod tvého mlčení, ale teď tě potřebuji.
Jestli je to zkouška, řekni mi, co mám udělat.
Prosím tě... promluv.
Loki.
Podvodníkům nikdy nevěř.
Tys to věděl?
Že spolupracuješ s Lokim? Od začátku.
A přesto jsi jel.
Musel jsem to vidět na vlastní oči.
Doteď nám Loki pomáhal, ale...
Není jinačí než Thór!
Nebo Vanové, se kterými bys vyjednávala.
Bozi jsou všichni stejní. Jsou to intrikáni.
Chceš změnit řád věcí?
Pak to musíme udělat sami. Musíme je poštvat proti sobě navzájem.
Včetně Lokiho.
To je jejich hra.
A ty hraješ s nimi!
Proč myslíš, že se ti teď Loki nezjevuje?
Kdyby bůh z Ásgardu překročil hranice Vanaheimu, rozpoutal by válku.
Magie má svá pravidla. Využij je.
Buď jsi pěšák, nebo hráč, Sigrid Truchlící.
Musíš si vybrat svou roli.
Egile!
Všechno o tvých čárách beru zpět.
Úlf!
Chce nás zabít?
Mé umění ti rány zhojí.
Tohle? Trocha bolesti neuškodí.
Jestli máš rád bolest, zkus z těla vypudit dítě.
Je to jako dřepět v ohni.
Ty máš děti?
Tři syny.
Kde jsou?
Ve Valhalle.
Až zabiješ Thóra,
co se stane?
Myslíš, jak mi bude?
Ne, to ne. Já myslela...
Přestane pršet?
Nevím.
V mládí jsme si vždycky říkaly, že zemřeme v posvátné válce
a ve Valhalle nás přivítá Thór.
Ale když Thóra porazíme,
co nás bude po smrti čekat?
Chci zase vidět své syny.
Tady.
Podívejte.
Je tu někdo?
- Nechceme ti ublížit. - Frode! Nech je.
Zdravím vás, válečníci.
Jmenuji se Hrafnkel. Pojďte dál. Máme jídlo.
Když přijeli jezdci, schovali jsme se.
Udělal jsi, cos musel.
Pro svou rodinu.
Ty zvonky nás upozorní na jejich příjezd.
Nemáte žádný prapor ani znak.
Nevíte, co ti jezdci chtějí?
Ne.
Najezte se. Odjeďte, až budete moct.
A vy?
Ta zvonkohra vás neochrání.
Co budete dělat?
Budeme se modlit.
Prohledejte údolí.
Baldr mi vyřídil tvé varování.
Otče, schováváš mě jako neschopného zbabělce.
Držíš mě tu jako v kleci.
Ta žena jde po mně.
Musím ji zabít sám!
Máš své špehy a skupinu lovců.
Ale já mám taky oči!
Mraky na nebi!
Rachotící déšť!
Všichni mají jen jedno oko.
Ti jezdci jsou před námi i za námi.
Jestli byli tak blízko, ty rolníky by neminuli.
Ledaže by s nimi uzavřeli dohodu.
Ty zvonky nemají na poplach.
Je to návnada.
Nahánějí nás.
Musíme se vrátit.
Hned!
Co tu ukrýváte?
Přestaň!
- Tam nesmíš! - Leife!
To nesmíš! Je naše.
Co to má znamenat?
Našli jsme ji ve vypáleném městě a vzali ji.
Proč?
Pro Ódina.
Copak to nechápeš?
Čekala tam na nás, abychom mohli prokázat svou víru.
- Ty bys ji obětoval? - Ano!
Pokud si to bohové vyžádají.
Ano.
Sigrid, je to past, oni...
Inge, teď!
Kde je tvůj syn?
Je blízko.
Šel pro ně.
Vaše těla obšťastní jeho krkavce.
A nás Ódin ušetří.
Inge!
Jsi v pořádku?
Tak ty umíš být užitečný.
Utíkejte! Hned!
Rychle!
- Nemůžu. - Leife!
Nemáme čas. Nech ji tu!
Můžeš vstát?
Leife!
Rychle.
Matko, otče, přivedl jsem je!
Matko? Otče?
Ta žena je moje!
Leife! Vanaheim!
Sigrid!
Sigrid? Sigrid, kde jsi?
Ty jsi ta, které se mám bát.
Jaké má moje lovkyně jméno?
Ty nevíš, kdo jsem?
Mám na svědomí mnoho vdov, a ještě víc sirotků.
Jak ti mám říkat, štítonoško?
Jsem Truchlící.
Sigrid!
Tvá zatvrzelá cesta musí dnes skončit.
Ale vidím tvé kopí a tvou odvahu.
Měj rozum, a odměním tě.
Splním ti, cokoliv chceš.
Bouře páchají škody.
Ale také uzdravují.
Udělám pro tebe zázrak.
Mohu přinést plody na pustá pole.
Nebo jsi to ty, kdo chce plodit?
Máš mě za naříkající hospodyňku, která prahne po děcku?
Nemáš mi co nabídnout,
chci jen tvou hlavu!
To je hranice Vanaheimu.
Porušil jsi úmluvu.
Pokud na mě zaútočíš, začneš válku.
Až se setkáme příště, budeš mě na kolenou prosit o milost.
Omlouvám se za ten klam.
Do Vanaheimu nikdo nesmí.
Pouze vyvolení.
Překlad titulků: Antonie Dědečková