AZ ISTENEK ALKONYA
HOLLÓELEDEL
Na, fiam, mi lesz? Érezd az erődet!
Minek köszönhetjük a látogatásodat, Baldr?
Apánk küldött hozzád.
Arra utasít, hogy ne hagyd el házadat, amíg másként nem rendelkezik.
Áruld el nekem, megosztotta, hogy mi okból ne tegyem?
Van egy ifjú asszony, aki a vesztedet kívánja.
Egy leány?
Odin a hitetlenre eresztette vadászait.
A vértől terhes nászt senki nem élte túl?
Végeztél Jötnarral. Az öreggel és a fiával. Ég veled, Thor!
Figyelj a lábadra!
Üdv néked, Freyja! Szépséged örök.
Üdv, Loki, Laufey fia!
Mindig is érdekelt, hogy miért anyád nevét viseled.
Atyám megütött. Laufey viszont nem.
Itt akarsz beszélni? Ilyen közel a férjedhez?
Ő...
Ő a foglárom. Nem pedig a férjem.
Elvégre Odin hadizsákmánya vagy. Igencsak aggaszt háború
sújtotta hazád sorsa. Vagy jó hírekkel szolgálsz?
A vánok fogadják Sigridedet. Már ha méltónak bizonyul.
De ha kudarcot vall...
Ha kudarcot vall, kerítünk másikat. A pengénk az istenek torkának feszül.
Kivéreznek, mielőtt észrevennék. Ez csak nem a te tejed?
Mi mással szentesítenénk alkunkat, mint anyatejjel?
Igyunk hát a kebelbarátokra!
A díszes társaság Vanheim határához ért. Ahol semmit sem találtak.
Fáradtságtól gyötörten és kínzó józansággal várták a halált.
Mindig azt hiszem, hogy a kezed...
Hideg lesz? Törhetetlen? A páncél majd megóv, ha kell.
Mellettem nincs szükséged rá.
Tudom.
Vanheim határát századok óta nem látta senki.
Nem vártad, hogy csak úgy felfedje magát előttünk, ugye?
Nem, de azt sem, hogy bolondok módjára kóvályogjunk
céltalanul. Azt hittem,
Loki majd... Megjelent, amikor legutóbb szólítottam.
Most viszont nincs sehol.
Biztos van itt egy talány,
egy titkos kapu vagy...
Azt mondta, siessünk.
Ahányszor cseperegni kezd az eső, attól tartok, Thor jött el értünk.
Kietlen pusztaság.
Itt harcoltak a vánok az ázokkal?
Bizony. De voltak itt mások is.
Ott láthatod a rokonaimat.
Ezek törpék voltak?
Holtunkban kővé változunk. Roppant csatatér volt ez réges-rég.
Amikor a világ még ifjú volt, léteztek a ván istenek és az áz istenek.
Hasonlóak voltak. A vánok azonban látták a jövőt.
Odin irigykedett rájuk. A fél szemét adta, hogy láthassa a sorsát,
és aztán magának akarta a seidr mágiát.
És amikor nem kapta meg, háború tört ki a világon.
Vanheim vesztésre állt. Amikor Asgard békét ajánlott,
a vánoknak nem maradt más választásuk,
el kellett fogadniuk félszemű Odin feltételeit.
Odin elvette a jövőbe látást és az örök életet adó almákat.
És mintha ez nem lenne elég, nőül vette a királynőjüket, Freyját.
Az istenek egy kútba köptek, és a háborúnak vége szakadt.
Vanheim pedig lezárta határát.
Vadásznak ránk. Húsz lovast láttam. Gyorsak. Egy nap, és beérnek.
Kik?
Nyeregbe! Gyerünk!
Varjak köröznek odafent az égen.
Odin vadászai.
Bölverkek.
Sigrid.
Vérara.
Most is alattunk tekereg a világfa gyökere. Igen, érzem.
Tehát érzi a világfa gyökerét, mégsem tudja, hogy merre menjünk.
Hallgass, különben én foglak elhallgattatni!
Igaza van. Nem hagyhatjuk le őket. Ha nem találjuk meg a határt,
kénytelenek leszünk harcolni. Talán ideje, hogy újra megpróbáld.
Loki! Halld szavam!
Nem tudom, miért merültél némaságba, de szükségem van rád.
Ha ez egy próbatétel, mondd meg, hogy mit tegyek! Kérlek! Válaszolj!
Loki...
A csalóban nem bízhatsz.
Hát tudtad?
Hogy összejátszotok vele? A kezdetektől.
Mégis eljöttél.
A saját szememmel kellett látnom.
- Egyelőre Loki hasznos lehet szá... - Ugyan, ő sem különb Thornál. Ahogy a
vánok sem, akiket keresel. Egyik isten olyan, mint a másik, mindnyájan átejtenek.
Meg akarod bontani a világ rendjét? Akkor a magunk erejéből kell lerombolnunk.
Össze kell ugrasztanunk őket. Igen, Lokit is.
Az az ő játszmájuk.
Most már te is a része vagy. Mit gondolsz, Loki miért nem jelenik meg neked? Azért,
mert ha egy asgardi isten átlépné a határt, kitörne a háború.
A mágiának vannak szabályai. Használd ki! Bábu vagy játékos, Sigrid?
Most kell döntened, melyik akarsz lenni.
Egill!
Mindent visszavonok, amit az erődről mondtam.
Ulfr!
Mi az, meg akar ölni minket?
Könnyedén begyógyíthatom a sebedet.
Hogy ezt? Egy kis fájdalom még jó is.
Fájdalomra vágysz? Nyomj ki magadból egy gyereket! Mintha máglyára guggolnál.
Neked van gyereked?
Három fiam.
Hol vannak?
A Valhallában.
Mondd, ha megölöd Thort, mi fog történni?
Úgy érted, mit fogok érezni?
Nem, arra gondolok, hogy nem esik majd több eső?
Azt nem tudom.
Gyerekként azt mondogattuk, hogy harcban fogunk elesni, dicsőségben,
és majd Thor fogad minket a Valhallában. De ha levágjuk Thort, hová kerülünk,
ha meghalunk?
Újra látni akartam a fiaimat.
Állj!
Nézzétek!
Van odabent valaki?
Nem akarunk bántani.
Frode! Hagyd őket!
Üdv, harcosok! Az én nevem Hrafnkel. Gyertek, gyertek! Egyetek!
Amikor megjelentek a lovasok, mi gyorsan elrejtőztünk.
Azt tetted, amit kellett.
A családodért.
Kiakasztottam a csengőket, hogy halljuk, ha visszatérnek.
Nem látok nálatok zászlót, sem címert. Tudjátok netán, hogy mit keresnek?
Nem.
Egyetek! Aztán álljatok tovább!
És ti? A csengők nem menthetnek meg. Mi a tervetek?
Imádkozunk.
Derítsétek fel a völgyet!
Baldr átadta a figyelmeztetésedet. Rejtegetnél, atyám? Mint egy gyáva férget?
Ketrecbe dugnál, mint egy rabot?
Az a leány egyedül engem akar, nem mást! Követelem, hogy én vehessem a fejét!
Neked ott vannak a kémeid és a számtalan vadászod! De nekem ezernyi szemem van!
Odafent a felhők! A szakadó eső!
A fél szemüket kivájták.
Körös-körül nyüzsögnek a lovasok.
Ha már itt járnak, aligha hagytak volna nyugtot a családnak.
Hacsak alkut nem kötöttek velük.
A csengők... Ez nem riasztó volt, hanem csali. Odacsaltak bennünket.
Vissza kell mennünk. Most!
Mit rejtegettek?
Megállj!
Oda nem mehetsz be!
Leif!
Ne tedd!
Ő a miénk.
Miféle őrület ez?
A felperzselt városban találtuk, és elhoztuk.
Tényleg? Minek?
Odinnak! Hát nem látjátok? Azért hagyták őt hátra, hogy bizonyíthassuk a hitünket.
- Fel akarjátok áldozni őt? - Igen! Ha az istenek úgy kívánják, igen.
Sigrid! Ez egy kelepce! Ők...
Inge! Most!
Hol van a fiatok?
Nem olyan messze.
Épp most figyelmezteti őket.
A varjai a testetekből lakmároznak majd, így Odin megkímél minket.
Hehter tep thegkwe.
Inge!
Nem esett bajod?
Mégsem vagy haszontalan.
Nyeregbe!
Gyorsan!
Vágtázzatok!
- Nem hagyom itt. - Leif!
Erre nincs időnk! Hagyd a lányt!
Lábra tudsz állni?
Leif!
Ugorj!
Anyám! Apám! Elhoztam őket!
Anyám? Apám?
A leány az enyém!
Leif! Itt van Vanheim!
Sigrid!
Sigrid? Sigrid, merre vagy?
A leány, akit félnem kéne.
Hogy hívnak, üldözőm?
Hát nem tudod, ki vagyok?
Sok özvegyet hagytam hátra, és több szekérnyi árvát.
Hogyan szólítsalak, harcos leány?
Én vagyok a Könnyejtő.
Sigrid!
Hiú küldetésednek ma vége szakad. De elismerem a lándzsádat
és merészségedet. Térj észhez, és vezekelj előttem!
Akármit kérsz is, teljesítem.
A vihar pusztító.
De enyhülést is adhat.
Adok neked egy csodát. Termékennyé tehetek bármily pusztaságot.
Vagy a te méhed fakasszon inkább gyümölcsöt?
Gyászoló halászasszonynak tűnök, aki gyermekáldásra vár?
Semmit sem kérek tőled, csak a vesztedet!
Átlépted Vanheim határát!
Megszegted az egyezséget! Ha most megtámadsz, háborút robbantasz ki!
A következő alkalommal térdet hajtasz előttem,
és a pörölyöm kegyelméért rimánkodsz.
Sajnálom, hogy megtévesztettelek.
Senki sem léphet be Vanheimbe. Csak akik méltók rá.