TWILIGHT OF THE GODS
DET VIL FRYDE RAVNENE HANS
Kom igjen, sønn, dytt! Kjenn kraften din.
Hmm, hva skyldes ditt ærefulle nærvær, Balder?
Faren vår har sendt meg.
Han krever at du holder deg ved hjemmet ditt, til han beordrer noe annet.
Men sa han noe, i all sin klokskap, om årsaken?
Det er en kvinne, som bærer nag til deg.
En møy?
Odin har sent sine budbringere etter den hedenske kvinnen.
Hmm. Bryllupet vi plyndret. Sikker på at ingen overlevde?
Du drepte Jotner, gammel som ung. Farvel, Tor.
Følg med på beina.
Mgh!
Hah!
Vær hilset, Frøya, Fager som alltid.
Vær hilset, Loke Lauvøysønn
Og det undrer meg, hvorfor bruker du din mors navn?
Faren min skadet meg. Det gjorde ikke Lauvøy.
Og vi kan snakke her? Så nær ektemannen din?
Han,
Han er fangevokteren min. Ikke ektemannen min.
Ja, du var Odins krigsbytte. Men det er det krigsherjede
landet ditt som opptar meg. Gode nyheter, håper jeg?
Vanene tar imot din Sigrid, hvis hun viser seg verdig.
Men mislykkes hun,
Mislykkes hun, finner vi en annen.
Sverdene våre er allerede i vaktenes kropper. De blør ihjel,
før de merker det. Eh, er denne melken, din egen?
Pakter og avtaler inngås, best med morsmelk.
En skål da, for, brystvenner.
Så kom følget til kanten av Vanaheim. Og der sank moralen. Slitne etter reisen,
og sørgelig edrue, inn i døden.
Jeg har alltid trodd det ville være, ...
Kaldt? Urokkelig? Rustningen holder, når den må det.
Du trenger ingen rustning med meg.
Det vet jeg.
Ingen har sett Vanaheims grenser på århundrer.
Du trodde vel ikke den bare ville åpne seg for oss, eller?
Nei, men jeg forventet ikke at vi skulle streife i ring, som dårer.
Jeg trodde Loke ville-, han kom på et blunk,
sist jeg trengte han. Men nå, ingenting. Det må finnes en gåte,
eller en skjult dør, eller...
Vi ble bedt om å forte oss. Hver gang jeg føler en regndråpe,
tror jeg at det er Tor som til slutt har kommet etter oss.
Et ødeland.
Kjempet Vanene og Æsene her?
Det gjorde de. Og andre med dem.
Som mine frender der borte.
Var det dverger?
Vi forvandles til stein når vi dør. Alt dette var en slagmark.
En gang for lenge siden.
Da verdenene var nydannet, fantes det Vane-guder og Ås-guder.
De var svært like. Men Vanene kunne forutse fremtiden.
Det gjorde Odin sjalu. Han hadde gitt øyet sitt for
å prøve å se skjebnen, og nå, ville han ha Vanenes seid-magi.
Da de nektet å gi han det, ble det krig i verden.
Vanaheims tap var store. Da Åsgard tilbød fred,
hadde ikke Vanene noe annet valg enn å akseptere gamle enøyde Odins
ensidige våpenhvile. Odin tok Vanenes spådomskunst,
og eplene som ga dem evig liv. Og som en ekstra fornærmelse,
tok han dronningen deres, Frøya, til sin kone.
Alle guder spyttet i en brønn,
og krigen, var over.
Og Vanaheim, forseglet seg selv.
Noe jager oss. En gruppe ryttere. Raske. En dag bak oss.
Hvem?
Sal på. Nå.
Det fløy ravner på himmelen.
Odins jegere.
Bolverkere.
Sigrid.
Blod-Brud.
Røttene til Verdenstreet vokser herfra. Jeg føler det.
Ååh, hun kan føle Verdenstreet, men klarer ikke å vise oss veien.
Vær stille, eller så slår jeg deg.
Han har rett. De kommer til å ta oss igjen.
Hvis ikke vi finner grensen, er vi nødt til å kjempe.
Jeg tror det er på tide
at du prøver igjen.
Loke, hører du meg?
Jeg vet ikke årsaken til ditt fravær, men jeg trenger deg nå.
Hvis dette er en prøve, si hva som kreves. Vær så snill, tal.
Loke.
Stol aldri på en bedrager.
Du visste det?
At du samarbeider med Loke? Fra første stund.
Men du kom likevel.
Jeg måtte se det med egne øyne.
- Enn så lenge, er Loke til nytte for-, - Han er helt lik Tor. Eller Vanen du
forhandlet med. Guder er guder er guder. De er alle, renkesmeder. Vil du utfordre
tingens tilstand? Da må vi gjøre det på egenhånd. Vi må sette alle
opp mot hverandre. Også Loke.
Det er spillet deres.
Og du er med i det! Hvorfor tror du Loke unngår å dukke opp?
Hvis en gud fra Åsgard krysser Vanaheims grenser, er det en krigshandling.
Magien har regler. Bruk dem. Bonde eller spiller, Sigrid den Gråtende.
Du må velge hvem du vil være.
A-aagh!
Egill!
Åh!
Jeg tar tilbake alt jeg har sagt om magien din.
Gaah!
Ulfr!
Prøver han å drepe oss?
Jeg kan helbrede de sårene.
Ehh,
Det her? Litt smerte gjør godt.
Hvis det er smerte du vil ha, prøv å presse ut et barn.
Som å sitte på huk over et bål.
Har, har du barn?
Tre sønner.
Hvor er de?
I Valhall.
Når du har drept Thor, hva skjer da?
Mener du, hva jeg vil føle?
Nei, ikke det, men, vil regnet stoppe?
Jeg vet ikke.
Da vi var unge, sa vi alltid at vi ville... dø på slagmarken, som helgener,
og bli ønsket velkommen av Tor i Valhall, men hvis vi slakter Tor,
hvor ender vi når vi dør?
Jeg ville se sønnene mine igjen.
Her.
Se.
Er det noen her?
Uuh-aa-agh! Åh!
Vi skal ikke gjøre deg noe.
Frode! La dem være.
Vær hilset, krigere. Jeg blir kalt Hrafnkel. Kom. Kom, vi har mat.
Da rytterne kom, så gjemte vi oss vekk.
Du gjorde det du måtte.
For familien.
Jeg setter opp klokkene, så vi hører når de kommer.
Dere rir uten noe banner. Uten tegn. Vet dere hva rytterne vil?
Nei.
Spis, dra når dere er klare.
Men du... De klokkene redder dere ikke. Så hva gjør dere?
Vi skal be.
Overvåk dalen.
Balder kom med advarselen din... Du skjuler meg far,
som en ubrukelig feiging. Stengt inne her, beleiret.
Møyen er ute etter meg, bare meg. Jeg forlanger å drepe henne selv!
Du har dine spioner, og horder med jegere. Men jeg, har mine egne øyne!
Skyene på himmelen, og styrtende regn!
Ett øye, alle sammen.
Rytterne er foran oss, og bak oss.
De ville ha oppdaget de bøndene, hvis de var så nære.
Med mindre bøndene inngikk en pakt.
Klokkene, var ikke alarmer, men åte. Vi blir gjetet.
Vi må tilbake, nå!
Hmh.
Hva er det du skjuler?
Stopp!
Du kan ikke gå inn der!
Leif!
La være!
Hun er vår.
Åh!
- Eghh-åh! - Hva slags galskap er dette?
Vi fant henne i den nedbrente byen, og tok henne.
Og hvorfor gjorde dere det?
For Odin! Forstår du ikke? Hun var satt igjen til oss,
så vi kunne bevise skjebnen vår!
- Så dere vil ofre henne? - Jaa! Hvis gudene krever det.
Ja.
Sigrid, det er en felle! De-,
Inge, nå!
Hvor er sønnen din?
Han er nær nok.
Han gikk for å hente dem.
Kroppene deres vil fryde ravnene hans. Og Odin vil spare oss.
Hehter tep thegkwe.
Inge!
Går det bra med deg?
Så du kan være til nytte.
Vi må vekk!
Nå!
Kom igjen!
- Vi tar henne med. - Leif!
Vi har ikke tid, glem henne!
Klarer du å stå?
Leif!
Kom igjen!
Mor, far, jeg har hentet dem!
Mh, mor? Far?
Åh.
Mh-aagh,
Møyen er min!
Leif! Vanaheim!
Ah-aaah!
Ah!
Aaah!
Sigrid!
Sigrid? Sigrid, hvor er du?
Aagh!
Haah. Møyen jeg skal frykte.
Og hva heter så jegerinnen?
Haah.
Vet du ikke hvem jeg er?
Jeg har gjort mange til enker. Skapt vognlass med foreldreløse.
Hva skal jeg kalle deg, skjold-møy?
Jeg er Den Gråtende.
Aagh!
Agh!
Sigrid!
Hevntoktet ditt må ende i dag. Men jeg ser spydet og sjelen din.
Og derfor skal du belønnes. Jeg skal skjenke deg det du vil ha.
En storm gjør skade.
Men helbreder også.
La meg gi deg et mirakel. Jeg kan gi liv til brakkmark.
Eller er det du som ikke er fruktbar?
Så du tror jeg er en bitter fiskerkone, som lengter etter barn?
Du har ingenting annet å tilby enn hodet ditt!
Agh!
Dette er grensen til Vanaheim!
Du har brutt pakten. Angriper du meg nå, vil det være en krigshandling.
Eh?
Neste gang vi møtes, vil du knele for meg og trygle om hammerens nåde.
Aaah.
Jeg er lei for bedraget mitt.
Ingen slipper inn i Vanaheim. Ingen, unntatt de verdige.