GUDARNAS SKYMNING
MASKEN
Glädjer ingenting i vår himmel min man?
Kan din egen Sif stå till tjänst?
Kommer du till min strand under din blödar-tid?
Jag vill inte ha nedsölade kvinnor.
Jag besöker ditt gille med en honungsfitta.
Endast mina steg är befläckade.
Ge mig ditt namn, flicka, eller försvinn
Jag är gudinnan som färgar sanden röd. Med de besegrade och söndrade vandrar jag.
Jag är din tvångsmarsch hem ifrån nederlag. Sandraudiga den fruktade.
Den galna hyndan. Hon besegrade mig. Det är... nytt för mig att känna dig... nederlag.
Du kan känna mig hur väl du än vill.
Vad kan jag erbjuda Odens son?
Kommer du gråta?
Jag visste inte att gudar kunde ruttna.
Dom är odyrkade och försummade.
Men dom är ännu gudar och kommer att döda dig om dom vill.
Kung Tiwaz och hans heliga släkt har ögon i Asgård.
Dessa har sagt att han ska vänta er. Han testade er med sitt hittebarn.
Ni räddade henne. Och därmed, ger Vanerna er audiens.
Kung Tiwaz, vi är tacksamma för er gästfrihet.
Jag är Leif, kung av Volsung-klanen,
och jag är här som min blivande
drottning Sigrids sekundant.
Vi känner till din Blodbruds hämnd.
Då vet ni att vi behöver hjälp. Vi ber er inte att marschera i krig.
Vi ber bara om hjälp. Annars tar vi oss inte
förbi Asgårds murar.
Vi har blandat vårt guda-spott med Odens släkt och fränder.
Vi bryter inte vår spottsvurna vapenvila.
Har inte Tor brutit mot den först?
Vi bränner inte världen för ett enda snedsteg. Ni ber... om för mycket.
Då ber jag er inte.
Utan... vädjar.
Min far uppfostrade mig med Vanerna i mitt hjärta.
Länge har mitt folk spillt gott mjöd och goda män till er ära. Snälla, hjälp oss.
Nej.
Men om vi ger er odödlighetens äpplen?
Dom höll kvar livet i era salar, tills Oden tog dom. Nu vissnar ni,
medan Asarna lever evigt unga.
Den gyllene fruktträdgården är förbjuden för oss.
Men om ni dödliga går, dit Vanerna inte når. Om ni kan besegra Fafnir, snödraken...
Fafnir?
...Och återta om så ett enda äpple från hans förråd, om ni kan göra det omöjliga...
är svaret ja.
Vanerna ska hjälpa er.
När jag tar hit en hel skäppa, kommer jag att kräva det.
Ni ska ta vår dödliga med er. Vår tjänare Thyra kommer att hjälpa er.
Och berätta för oss om er död.
- Ska vi få döda en helvetes drake! - Nej, jag ska få döda en helvetes drake.
Vi ska hålla ett gille... för att hedra de som är på väg att dö.
Hur länge har du bott med dom?
Vanerna hittade mig i gränslandet, som spädbarn, lämnad på vägen.
Jag har tjänat dom. Dom har fostrat mig och
varit goda mot mig.
Goda mot dig? Du var i fara när vi hittade dig.
Bara för att testa er. Jag skickades i bojor till bönderna.
Vanerna visste vad dom ämnade göra med mig. Vad deras hjärtan innehöll.
Men dom ville veta, vad som fanns i era.
Egill, jag tog med...
Mmm! Höh...?
Äpplena...
Hur kom du på det?
Jag var tvungen att göra nåt medan du låg på knä.
Vi behöver styrka. Du knäböjde idag. Och innan dess,
inför min far, inför Andvari. Vem knäböjer du inte inför?
Barmhärtighet är inte som mynt du kan spendera.
Det köpte oss inträde här.
Vill du hellre att jag bränner ner världen till gräs,
lastar andra mäns byten på mitt skepp, med deras kvinnors skrik bakom mig?
Jag är inte en sådan man, Sigrid.
Du dräpte Egills far framför hans ögon när han var femton,
tog honom som slav och fick honom att älska
dig för det. Leif den skoningslösa. Det var mannen som vann mig.
Leif.
Herre.
Egill, du har tjänat tio goda år och gått längre än du är skyldig mig.
Dina nästa steg är dina egna.
Du är fri.
Va? Vi behöver varenda man vi har.
Är jag... är jag fri?
- Kan jag ge mig av? - Din skuld är betald.
Det säger Leif den Barmhärtige.
Trollkvinna, det är något jag behöver från dig.
Jasså? Vad är det du tror du behöver, träl?
Jag är inte... en träl. Min kung frigjorde mig och... nu ber jag om ditt råd.
Så det är något du inte kan lösa på egen hand? Berätta...
Hör här sagan om trälen Egill. Som aldrig har ägt sin framtid.
Som aldrig har sett längre... för en ägd man som inbjuder hopp,
är en dåre. Vartåt ska jag gå?
Ska jag gå?
Jag ser två vägar för dig. Du har ett val. Fortsätt till Asgård,
där din saga slutar tvärt. Eller gå hem och skriv många fler kapitel.
Vill du att jag stannar?
Jag vet vad du är ute efter. Att kunna säga att du låg med en häxa...
och överlevde?
Nej. Nej, snälla, jag... Gudar, jag önskar jag visste vad du heter.
Prova med Kung Tiwaz. Där har du en historia.
"Egill reste långt och förtjänade sin frihet och knullade en gud,
allt på en enda
dag."
Jag beklagar att jag kom.
Han kommer att hata dig nu.
Men han överlever.
Fafnir! Jag mok ee-vallgo - jaem jorr Fjol! - Jokk udov eth glon-tho!
Jaem jorr! Vallgo mok Jokk eth ee-glon-tho! Fjo udov!
Jag önskar er lycka till, min kung. Jag hoppas... om vi kan ses igen... att vi hälsar
varandra som vänner.
Tror du det är troligt att vi ses igen?
Fafnir! Jag ska penetrera din skalle!
Det där är en historia bara det.
I går kväll var Andvari väldigt full. Och vilken saga han berättade.
Ge oss en sista historia då? För vår välgång.
Hör nu om Andvari, som hyser agg.
I en svunnen tid levde två dvärgprinsar som tog djur-hamnar för att utforska
sitt rike.
Dom blev vänner med en annan ung dvärg som kunde byta hud. Andvari.
Dom var såta vänner tills Loke kom.
Jo, han påstod att det var en olycka, men även då hade Loke planer inom planer.
Dvärgens far, kungen, krävde botgöring av Asgård.
En lösen kallade han det. Loke gick med på det och erbjöd en
oerhörd skatt och levererade den. Men guldet var inte hans att ge.
Han hade stulit det... från Andvari.
Först då insåg Andvari att när kronprinsen var borta, fanns
det en ny arvtagare till tronen. Prinsens egen bror.
Fafnir.
Men tron-inkräktaren visste inte att Andvari lagt en kraftfull förbannelse
över guldet, och inom kort förvreds Fafnir till
en ny form, inte helt olik en fågel.
Fafnir kunde inte längre göra anspråk på tronen. Han hade ingenting.
Inget annat än utterns lösen och hans medbrottsling, Loke, som då,
hade annat gods som behövde bevakning.
Äpplena som ger evigt liv.
Jag har hört att du har din egen hämnd att hävda. Det kände jag inte till.
Det gör Loke. Jag anar att han visste att vi skulle behöva ge oss efter Fafnir och
trodde jag skulle bli användbar. Fafnir var min smidesbror en gång. Loke använde
honom och förstörde honom. Och därmed, förstörde han mig. Och han kommer förstöra
dig också. Såvida du inte kommer till sans och går med mig i min hämnd...
Du kan inte döda Loke.
Inte förrän jag har det jag vill ha. Men... när det är över,
om du gör slut på Loke innan han gör slut på mig? Kommer jag inte sörja.
Det är sällsynt att hitta maskar i djupa vatten, Loke.
Tala tyst, min Sigrid.
Det förvånar mig att du talar med mig alls. Jag ropade efter dig i ödemarken.
Du bönhörde mig inte.
Och ändå dundrade Tor in dig i Vanhem.
Jag gör mina drag. Oavsett om du märker eller ej.
Jag har sett lite av dina mytomspunna "drag". Du lovade mig Tor.
Ge oss åtminstone dom förbannade äpplena. Var inte Fafnir en gång din tjänare?
Som Egill en gång var din?
Om jag hjälper dig nu, så får Oden höra det.
Vad sårar dig mest? Att jag arbetar tyst?
Eller att din pojke knäböjer som en tiggare?
Jag tror du är mycket mer benägen att såra mig. Men jag oroar mig för Leif.
Jag vill att han ska överleva det här.
Leif är en god kung. Vänlig och rättvis.
Nej, inte mjukt. Du är en kung. Ta världen i håret och dra!
Fafnirs gift, utan tvekan. Dessa floder är inget annat än det kräkets dregel.
Härskarinna, jag ville bara säga, öhm... på havet var det mörkt och...
jag kunde bara skymta lite grann och...
Det var synd. Jag vill att mina bågskyttar ska ha bra ögon i skallen.
Räck mig din båge.
Jag narras inte.
Min magi är inälvornas magi. Och vad är en bågsträng gjord av? Tvinnade inälvor.
Vad kommer den göra nu?
Genomborra tingestens hud. Om du har tur. Var inte rädd, flicka.
Du ska inte dö idag.
Ei. Were. Ire. Fjo. Njul. Vi. Six. Tjalv. Ohm. Gutho. Tho. Tjai. Tsek. Fim. Njor.
Guor. Ire. Wer. Ie.
Göm er!
Fafnir!
Om du har glömt människornas tal, låt oss tala dvärgtunga!
Låt oss tala med bergens eko!
Andvari, Oins son.
Du har kommit långt för att få evigt liv, när jag endast kan ge dig döden.
Jag är tillräckligt gammal. Jag behöver inte dina äpplen.
Folk behöver inte odödligheten, dom vill ha den.
Och jag vet att du vill ha den, din snöpta horunge.
Så du tror din träl ska hämta odödligheten åt dig?
SMÄRTSTÖN
- FLÅS - FLÅS
Du gjorde det här, Andvari. Slemmiga gädda! Fisk-yngel!
Jag gillar att förvandlas till fisk.
Det är bättre än det du blev.
Ät. Hela dig.
Han var min smidesbror. Låt honom leva.
Var det det här du ville ha?
- ÄTER - ÄTER
Förgiftare!
Leif!
Loke.