TWILIGHT OF THE GODS
SYNTIPUKKIJUMALA
Nyt, ponnista kovasti. Näen jo pään.
Noin, minun tyttäreni.
Noin, rakas.
Loki, mitä nyt? En kuule häntä. Onko hän...
Ylistä. Hän on... täydellinen.
Fenrir, poikani, tule katsomaan siskoasi.
Sinä myös, Jörmungandrini.
Loki Valepukki, joka yhtyy jättiläisiin,
turmelee itsensä ja saa aikaan pelkkää pilaantunutta lihaa.
Odin kielsi yhtymästä jättiläisiin! Olet sekaantunut viholliseen!
- Ei! Jörmungandr! - Ja nyt, jälkeläisesi on mennyttä.
Kuolleena syntyneen karkotamme manalaan. Hel olkoon hänen nimensä. Sudenpennusta,
tulkoon lemmikkimme.
Ja tämän me...
Älä.
Ei!
Hei. En ymmärrä. Minä en edes ole täällä.
Hän on hyvä nainen.
Olette yrittäneet lasta. Ja jos hän ei voi -
Tarvitset lepoa.
Völsungit osaavat tehdä kovia päätöksiä. Jätä hänet, ennen -
Ei, isä, minä en...
Löit isääsi, ja hän kuoli seuraavana päivänä!
Loki. Mitä sinä teit?
Sinä käyt käsiksi, ja solvaat!
En edes tiedä, missä olemme. Pääni on sekaisin. Minä en muista...
Mutta sinun täytyy muistaa tai tännehän jäämme.
Leif!
Annoit jumalille myrkytetyn lahjan.
Ja nyt... Maksat teoistasi.
He tuomitsivat sinut, kärsimykseen. Syöksivät sinut Hönirin päähän.
Katsos tämä on hänen kallonsa.
Päähänkö? Miten se on mahdollista?
Koko ei merkitse mitään Hönirille.
Kuka hän on?
Hönir puhalsi ymmärryksen järjettömiin ihmisiin ja toi viisaudellaan
voiton ensimmäisessä sodassa.
Hänet vaihdettiin Freijaan aselevon sinetiksi, vanki, rauhan takeeksi.
Odin vei häneltä puoli päätä, ja teki puolikuolleeksi.
Ja nyt... Hän on pelkkää hulluutta.
Siihenkö jumala pyrkii? Tekemään minut hulluksi?
Hönir houkuttelee surulla ja katumuksella. Ja hän tarjoaa synninpäästöä,
mutta tehtyjä asioita, ei voi muuttaa.
Miksi sinä auttaisit minua?
Ilman sinua, Sigrid ei onnistu. Ja jos kaadut, hän ei anna anteeksi minulle.
Juoskaa!
Tuo taivas... En ole ikinä nähnyt moista.
Valkea jota näet, on Wyrding-taikaa, jonka Hönir taivuttaa tahtoonsa.
Äitini sanoi, että Wyrding on ihmisen kohtalo.
Näin vain menneisyyteni täällä.
Mikä on mennyttä, luo profetian.
Menneet teot määräävät tulevat.
Wyrding on tekomme, punottuna kokonaisuudeksi.
Se on kaunis, ja... tyhjä. Ja kun se täydentyy, se sataa lumena.
Saamme hänet takaisin, kuningattareni.
En ole kuningatar.
Valat jäivät kesken.
Hän ei ole edes mieheni, ja nyt...
Saamme hänet takaisin.
Tiedän missä olemme. Tämä on yö, jona vein hänet.
Leif.
Ei!
Egill, olen...
Älä ole hölmö, Leif! Lähdetään!
Voin auttaa häntä.
Tapoit hänet silloin. Et voi pelastaa häntä nyt.
Synnin haistamme. Nahan haistamme. Mistä sait tuon turkiksen?
Susi ei enää tarvinnut sitä. Jahtaatteko meitä? Oletteko vaaneja?
Me alkusudet elämme vaanien mailla.
Olemme vanhempia kuin jumalat. Olen kuullut kerrottavan miehestä,
joka surmasi meidän kaltaisiamme taistelussa.
Se mies, joka tappoi, nylki, ja varasti, onko hän vihollisenne?
Tuo nahan haju, on omiemme haju. Laumamme on täytettävä yksi toiveesi.
Laeista vanhin määrää niin. Näin kunnioitamme kaatuneitamme,
ja myös niitä, jotka nylkivät heidät.
He opastavat meitä.
Olit häikäilemätön, raivosit ja ryöstit, mutta nyt pahin on takanapäin.
Kuka sinä olet?!
Meidän on jatkettava ylemmäs.
Minä tein kaiken tämän.
Minä tein tämän.
Ei. Ei. Et tehnyt. Minä olen varjosi.
Houkuttelija olkapäälläsi.
Ei.
Kun koirat ulvovat syyttä, ne ulvovat minulle.
Minä olen petos ja petollisuus! Olen ryöstö ja rosvous ja mielen myrkky!
Minä, otin, sinut valtaani.
Sinä olit siellä.
Sinä olit aina siellä.
Ja kun Loki kuiskasi... Leif, kuunteli.
Salli se. Hyväksy se.
Täällä vaanit pitävät uinuvaa jumalaa. Tappakaa hänet ja vapauttakaa kuninkaanne.
Ja nyt, jätämme teidät kohtaloonne.
Kohtaloomme?
Vanhat lait eivät vaatineet hiljaisuutta.
No, miten pääsemme pois täältä?
Loki?
Soutajat kutsuvat Odinin poikaa. Rukoilevat parempia tuulia.
Voin tehdä tämän puolestasi. Valinta on sinun, lapseni.
Minä teen sen, aaltojeni raivolla. Ukkonen ja Jörmungandrisi.
Valmistamme häntä Ragnarökiin, kaikkien jumalten loppuun.
Haureus koituu Thorin kohtaloksi. Tämä on profetia ja enne.
Menehdyt siinä profetiassa. Anna minun estää se.
Thorin lankeemus vapauttaa perheemme, vaikka kuolisimme sen takia.
Loki!
Suuri Tiwaz. Loki on se, joka myrkytti väkesi. Palvelijasi tietää totuuden.
Se on totta.
Olet pettänyt meidät, pikku taimi.
Voiko näillä tappaa vain tiettyjä jumalia? Vai?
Mitä vain jumalia.
Mitä tämä on?
Käärmelapseni ympäröi maailmaa. Mutta hän meni Thorille naisena.
Vietteli Thorin, makasi ja... sitoi heidän kohtalonsa ainiaaksi.
Miksi? Jos tämä oli suunnitelmasi, niin mihin tarvitset Sigridiä?
Loki, nyt saa riittää! Tämä ei ole totta! Tarvitsen sinua!
Keitä olette?
Olemme huurteisten vuorten jättiläisiä, jotunien valtakunnista.
Me kuulimme tarinan.
Minkä tarinan?
Sinun.
Kerroin heille Sigrid, Verimorsiamesta, Sigrid, Glaumarin tyttärestä.
Sigrid jättiläisestä.
Mene. Pidättelemme heitä.
Jotunit!
Loki! Et voi muuttaa tätä.
Sinä sanoit, ettei mitään voi muuttaa.
Isä, katso minua.
Olen tahraantunut!
Johdit minut tuhoon! Ja kirosit itsesi!
Sinun, sinun pitäisi olla kaiken pahan alku ja juuri, etkä voi hyväksyä itseäsi?
Olen vain ihmisten tekojen tuote!
Valehtelit. Etkö vain? Valehtelit, jotta jatkaisin.
Kaikki, kaikki mitä olen tehnyt.
Valinnat... ne olivat omiani.
Kyllä.
Ja tämä, valinta, oli sinun, ja joudut kestämään sen.
Minä... olen kuormien keventäjä.
Olen olemassa, ottaakseni syyt niskoilleni.
Jotta jokaisella virnuilevalla varkaalla,
ja tottelemattomalla nulikalla olisi syntipukki-jumala.
Egill!
Ylitit mustan rajan. Löysit meidät. Kuinka?
Kädelläni. Tunnen yhä taikasi siinä. Se kutsui.
Antaa tulla!
Sinä tyhmä hölmö mies.
Hän sanoo, että... voimme kuolla yhdessä.
Ettekö anna kunniaa minulle?
Myrkyn toivat nämä tomppelit, joita huijasin, mutta omenat, olivat Asgårdista.
Sinä teit tämän?
Itse Odinin käskystä.
Olen vain piikivi, jota Odin iskee. Olen tuli ja liekki. Minä olen Loki.
Vastenmielinen.
Syytetty.
Puhuuko hän totta, taimeni?
Kyllä.
Meillä kaikilla on kaunoja aasoille. Kostakaamme siis heille yhdessä.
On aika tehdä uusi sylkysopimus, ja marssia Asgårdiin, sotaan.