AZ ISTENEK ALKONYA
BŰNBAKISTEN
Nyomj erősen!
Látom a fejét.
Így, leányom.
Jól van, drágaságom.
Loki, mi a baj?
Nem hallom őt.
Ugye...
Adjunk hálát! A leány tökéletes.
Fenrir, fiam! Gyere, ismerd meg a húgodat!
Te is, Jörmungandr.
Kétszínű Loki, aki óriásokkal hál.
Aki bemocskolja magát,
és csak romlott húst képes nemzeni.
Odin megtiltotta, hogy óriásokkal szaporodj!
Az ellenséggel játszadoztál!
- Ne! A lányomat ne! - Elvesszük az ivadékaidat.
A halva született gyermeket az alvilágba száműzzük,
és Hél lesz a neve.
A farkaskölyökből háziállatot csinálunk.
Ezt pedig...
Ne!
Várjunk! Ez nincs rendjén.
Nem itt vagyok.
Ő jó asszony.
De próbáltál neki gyermeket nemzeni.
- Ha nem képes... - Pihenned kell.
A völsungiak nem csak a szívükre hallgatnak.
Hagyd el, mielőtt...
Ne, atyám, én nem...
Kezet emeltél atyádra, és ő másnap meghalt!
Loki!
Mit tettél?
Tovább rontanál a helyzeten?
Azt sem tudom, hol vagyunk.
Ködösek a gondolataim.
Nem emlékszem...
De emlékezned kell, vagy itt rekedünk.
Leif!
Mérgezett ajándékot adtál az isteneknek.
És most megfizetsz érte.
Szenvedésre ítéltek.
Leeresztettek Hönir fejébe.
Ott van a betört koponyája.
A fejébe? Hogyan lehetséges ez?
Hönirnek nem számít, mi mekkora.
Ki ő?
Hönir volt, aki értelmet lehelt az öntudatlan emberiségbe.
És bölcsessége segített megnyerni az első háborút.
Őrá cserélték Freyját a fegyvernyugvás érdekében.
Egy rab. Hogy megőrizzük a békét.
Odin félholtan és fél fejjel küldte oda.
Mostanra teljesen megtébolyult.
Ezt teszi az istenség? Az őrületbe kerget?
Hönir bánattal és megbánással csalogat magához,
aztán megváltást kínál.
De nem változtathatsz azon, ami már elmúlt.
Miért segítesz?
Nélküled Sigrid nem járhat sikerrel.
És ha elbuksz, sosem bocsát meg nekem.
Fussatok!
Az ég.
Sosem láttam még ilyennek.
A fehér, amit látsz, Wyrd varázslata,
ami engedelmeskedik Hönir akaratának.
Anyám mindig azt mondta, Wyrd kezében van az emberek sorsa.
De én csak a múltamat látom.
Az ember múltja jövendölés.
Amit tett, megszabja, mi fog következni.
Wyrd összefonja minden cselekedetünket.
Amit kapunk, gyönyörű és üres.
És amikor teljessé válik, hóként hull alá.
Visszahozzuk őt, királynőm.
Nem vagyok királynő.
Nem esküdtünk meg.
Még csak nem is a férjem,
most pedig...
Visszahozzuk őt.
Tudom, hol vagyunk.
Ezen az éjszakán ragadtam el őt.
Leif!
Ne!
Egill, én...
Ne légy ostoba, Leif! Kövess!
Segíthetek neki.
Megölted akkor. Nem mentheted meg most!
A bűn, amit érzünk...
A bőr, amit érzünk...
Hogy szerezted azt a bundát?
A farkasnak már nem volt hasznára.
Vadászol ránk? Ván vagy?
Mi, az első farkasok, ván földön élünk.
Öregebbek vagyunk, mint az istenek maguk.
Hallottam történeteket egy férfiról, aki csatában megölte a fajtánkat.
Ez a férfi, aki ölt, mészárolt, és lopott, az ellenséged?
Azon a bőrön a fajtánk szagát érezzük.
A falkánk teljesíti egy méltányos kérésed.
Az ősi törvény megköveteli tőlünk.
Ezzel tisztelgünk elesett társunk előtt.
És az előtt, aki elejtette és megnyúzta őt.
Mutatják az utat nekünk.
Vad voltál, őrjöngtél, és fosztogattál.
De a nehezét már magad mögött hagytad.
Ki vagy te?
Tovább kell mennünk!
Ez mind az én bűnöm.
Én tettem.
Nem. Nem te voltál. Az árnyékod vagyok.
A kísértés a válladon.
Nem.
Amikor a kopók a semmit vonyítják, én vagyok ott.
Árulás és hűtlenség a nevem.
Fosztogatás, rablás és ártó gondolat vagyok.
Én szálltalak meg!
Ott voltál.
Mindig ott voltál.
És amikor Loki suttogott,
Leif meghallgatta.
Engedd! Fogadd el!
Itt tartják a vánok az alvó istent.
Öljétek meg, és megszabadítjátok királyotokat.
Mi most sorsotokra hagyunk.
Sorsunkra?
Az ősi törvény nem követel némaságot.
Hogy ér véget ez az átkozott képzelgés?
Loki?
A hajósok Odin fiát hívják majd.
Jobb szelekért könyörögnek.
Megteszem helyetted.
Van választásod, gyermekem.
Én kell hogy legyek.
Hullámaim és sodrásom.
A mennydörgés és a te Jörmungandrod.
Felkészítjük a Ragnarökre,
minden isten pusztulására.
Thor kiontott magva lesz a végzete.
Ez jövendölés és előjel.
Odaveszel abban a próféciában!
Megakadályozhatom.
Thor bukása felszabadítja a családunkat, még ha az életünkkel fizetünk is érte.
Loki!
Fenséges Tiwaz!
Loki áll a mérgezés mögött.
Szolgád ismeri az igazságot.
Hallgasd meg őt!
Elárultál minket, Suháng.
Ezek csak bizonyos isteneket ölnek meg?
Bármelyik istennel végeznek.
Mi ez?
Kígyó gyermekem körülöleli a földet.
De Thorhoz nőalakban ment.
Elcsábította,
és hált vele.
Örökre összefonta a sorsukat.
Miért?
Ha ez volt a terved, mire kellett Sigrid?
Loki, térj észhez!
Még szükségem van rád!
Kik vagytok?
A fagy és hegy óriásai
minden jötunn királyságból.
Hallottuk a történetet.
Milyen történetet?
A tiédet.
Meséltem nekik a Vérmenyasszony Sigridről,
Glaumar lányáról,
az óriásról.
Menj! Feltartjuk őket.
Jötunn!
Loki! Nem másíthatod meg!
Azt mondtad, nem változtathatunk rajta.
Atyám, nézz rám!
Megrontottak és megbélyegeztek!
Megpecsételted a sorsomat,
és a sajátodat is!
Te vagy minden gonoszság forrása,
mégsem tudod elfogadni önmagad?
Az vagyok, amivé az ember tett!
Hazudtál. Igaz?
Hazudtál, hogy tovább menjek.
Minden, amit tettem...
A döntések...
Mind az enyém volt.
Igen.
Ez pedig a tiéd.
És együtt kell élned vele.
Én jelentem a megkönnyebbülést.
Létezésem egyetlen oka, hogy az emberek engem hibáztathassanak.
Hogy minden vigyori tolvajnak és telhetetlennek,
minden fiúnak, ki rest bevetni az ágyát,
legyen egy bűnbakistene.
Egill!
Átkeltél a fekete határon. Ránk találtál.
Hogyan?
A kezem révén.
Még mindig érzem benne a varázserődet.
Szólított.
Ez az!
Te ostoba, bolond szerzet.
Azt mondja, talán mind meghalunk.
Elvennéd a dicsőségem?
A mérget ezek hozták itt, akiket megvezettem,
de az almák Asgardból valók.
Te tetted ezt?
Mégpedig Odin parancsára.
Én csupán kovakő vagyok, amit a Mindenek Atyja használ.
Tűz vagyok, és láng.
Loki vagyok!
A gyűlöletes.
A bűnbak.
Igazat mond, Suháng?
Igen.
Mindannyiunknak van oka szembeszállni az ázokkal.
Álljunk bosszút együtt!
Eskünket egy másikra cseréljük, és Asgardba megyünk háborúzni.
A feliratot fordította: Rádóczki Attila