TWILIGHT OF THE GODS
HISTORIEN OM ...
Dette er historien om myter, og menn. Og minner.
Historier fortalt i natten.
Aagh!
Ah!
Han hyller deg, Du Gråtende. Sier at du kjempet godt ved Hønes grav.
Men at det blir bedre å kjempe ved din side.
Tror dere vi får se de dansende lysene?
Helt klart. Og spiser du disse, får du se mye mer i tillegg.
Spis sakte.
Nei da. Vi dverger har vokst opp med de her.
Er det noen her som kan fortelle en historie?
Snakk, historieforteller.
Hvem vil fortelle?
Det bringer hell å høre en historie før kamp
Hmh!
Så la oss fortelle mange, etter tur. Her er fabelen om Fenja og Menja.
Søstre solgt til en Sjøkonge. De ble satt i lenker ombord på kongens.
Og låst til en magisk kvernstein.
De ble satt til å male salt og aldri stoppe.
Så de gjorde det dødelige gjør. I sorgens stund sang de en sang
og fortalte en historie.
De sang om fjellene, og moderlandet. De var kjemper av kjøtt og blod.
Kongen lagret saltet til skrinne tider, og forlangte enda mer.
Og ikke for å spise, men for å salte Jorden.
For å ødelegge fiendenes riker. Mens kvinnene holdt på med sitt tunge
arbeid, blåste havet seg stort.
Langskipet knakk opp i bølgene, men søstrene fortsatte å male.
Kvernsteinen malte bølgene og slavekongen, druknet.
Skipet, sank. Og kvinnene, de sang. For de var endelig, frie.
Det sies at den store møllen maler fortsatt,
og det er derfor havet er salt.
Oi, aah, far pleide å fortelle meg den historien ved leggetid
Hvem andre har Kjempe-historier?
Jeg har det.
Her er historien om Odins mur. En mur vi skal knuse i morgen,
for det Kjemper har bygget, kan Kjemper knuse.
Det var for mange år siden,
etter at Odins første festning hadde falt til gull-Vanen.
Æsene​ trengte en ny mur.
En byggmester kom til gudene.
Han skulle bygge en mur som ingen kunne knuse eller bryte gjennom.
De spurte om prisen. Og svaret? Solen, ​månen, og å få gifte seg med Frøya.
Over til, Loke. Han meglet en avtale,
og avtalen var dette. Bygg​ muren,
uten hjelp,
og tre ganger raskere enn foreslått,
så vil solen, månen og Frøya bli hans.
Hele vinteren dro byggmesteren frem stein fra fjellet. Bare hesten hans,
Svadilfare fikk hjelpe han. Men til​ Æsenes store skrekk,
gikk arbeidet raskt.
Frøya raste. Hun nektet å bli vekslet som en frille. Ikke igjen.
Men Balder fortalte henne om en mistanke.
Kanskje mannen var noe mer enn​ det som syntes. Kanskje, han var en Kjempe.
Tilbake til, Loke. Han tilbød seg å jukse. Noe han burde, ble gudene enige om,
for han inngikk avtalen. Og hvis de mistet​ solen og månen,
og Frøya, ville alle spytte på Lokes hode.
Så Loke, forvandlet seg til en vakker
hoppe for Svadilfari. Hingsten luktet varmen hennes,
og trengte seg inn i Loke.
Kjempen, for Byggmesteren var sannelig en Kjempe,
ville ikke bli ferdig uten hesten sin.
Æsene​ lo, glade for å ha fått muren sin gratis.
​ Og da Kjempen protesterte mot forræderiet,
døde han ved et hammerslag, som så mange Kjemper før han.
Tilbake til, Loke,
som vendte tilbake mange måneder senere med en rar ung hingst han hadde fødd opp.
Han ga hesten til Odin som gave. Og gudene lærte at Loke
faktisk var villig... til å knulle seg selv hvis
det var til hans fordel.
Så Egill har en beskyttende gud.
Egill, når du elsker, er du hingsten eller hoppa?
Så du lurer på om jeg liker å bli knullet?
Lurer du på hvordan det føles? Jo det skal jeg fortelle deg.
Her er historien om Egill og duellen hans.
Trefigurer til salgs! Gudeskikkelser som kan tilbes,
sjakkbrikker! Symboler for hell og kjærlighet!
Alle kommer med en historie!
Ågh! Ah!
Hjelp! Vær så snill, hjelp meg! Aagh! Slutt, jeg trygler dere, slutt!
- Åågh. Aah, - Det går bra, de er borte nå.
Jeg heter Odric. Odd.
Det er en helbredende kopp. Runene vil hjelpe deg.
Som bestefaren min ville sagt. Han døde i fjor.
Er de magiske? Bestefaren min sa at det beste treet
for magi kommer fra drivved. Ser du to biter som driver i land sammen,
er det et tegn. For menn og kvinner er laget av drivved.
Opprinnelig.
Hehe- Ah
Det er bare en historie.
Vi ble venner.
Og så, noen uker senere, ble vi noe mer.
Heh?
Odds bror anklaget meg.
Han påstod at jeg hadde forført Odd.
Lagmannen sa at en mann kan knulle en annen
som en erobring, men ikke av kjærlighet.
Og den som blir tatt skal foraktes.
Ergi, ble jeg kalt. Umandig.
Den mannen lyver, jeg kaller han løgner! Jeg skal bevise det med et sverd,
og skjære løgnen ut av strupen hans!
Duellen, skulle være en holmgang...
Det var en egen øy rett ved som ble brukt til dette.
Faren min kom for å støtte meg.
Han var stolt.
Vis han hva du er laget av!
Hva hederlighet er!
Ah!
Aagh!
Gaah!
Hegh!
Agh! ...
Aagh!
Kniven min fikk rett, som alltid.
Og sånn beviste jeg dyden min.
Brutalt, min venn.
Tid, nå.
Tiden er inne.
Er du sikker?
Det vil bli, villskap snart. Du trenger kraft!
- Som jeg kan gi deg. - Så gi med det.
Gi meg historien du bærer på.
Kulden. Luften var kald, og barnet var kaldt, og blodet hans var kaldt. Ulfr,
reddet gutten, reddet ham fra en ulv, og Ulfr hadde ulvens skinn, og han ga det til
barnet. Ulfr tente et bål for barnet, fikk barnet til å se og smile, men kulden kom
likevel, og bålet var kaldt, så kaldt, og Ulfr var kald!
Aaaah!
Men barnets blod, var varmt.
Og blodet hans, var i flammene. Blodets røyk var gull. Ulfr spiste,
og ulveskinnet var tilbake på Ulfrs skuldre.
Ulfr var varm, og kjøttet var varmt.
Det var varmt i munnen til Ulfr, og i magen, og varmen, var gull,
og den var gull. Og den var gull.
Aaaah.
Men gullet, var blod. Og gullet var død. Og ulveskinnet, spiste Ulfr.
Ulfr spiste barnet! Ulfr, var, en ulv.
- Aaaah! - Ah!
Egill.
Jeg har levd, et dårlig liv.
Jeg vil dø bedre.
Den muligheten får du.
Det er for mye!
Hervor!
Hervor. Du er trygg, det går bra!
Det er, så mye, der ute.
Hvordan kan du være så, rolig?
Fordi dverger kjenner alle sopper. Hva er det du ser på?
Eeh, heeh... Eeh. Ah!
Ååh.
Jeg må løpe.
Åå-aaah! Ha-haah!
Og hva med deg?
Vil du fortelle noe?
Jeg har ingen historier. Jeg har levd mange vintre,
jeg har sett monstre. Jeg har sett guder på nært hold,
men, de historiene, handler ikke om meg. Jeg vil høre en av dine.
En som forteller meg hvorfor skjebnen min blandes med fortapte sjeler
og helvetesjegere.
Ja vel, da skal jeg fortelle.
Historien om jenta med bein som ikke nådde gulvet.
Jenta var halvt Kjempe, på farens side.
Og hun var datter av sin far på nesten alle
måter. Bortsett fra en viktig detalj. Hun var liten til å være Kjempe.
Sånn. En flette som kler en Jotun-kvinne.
Når hun satt på familiens stoler, nådde ikke beina ned til gulvet.
Beina nådde ikke ned til gulvet når familien spiste.
De nådde ikke gulvet mens hun satt på senga.
Eller ned til bakken på utedoen.
Da hun ble eldre, klarte brødrene hennes enkelt
å drikke henne under bordet. For bordet var like høyt som henne.
Så, etter mange år, gikk hun til faren, og ba om å få dra ut...
Hun ville gjerne besøke morens landsby.
Hun elsket landet og familien sin, og de dumme, dumme brødrene.
Men hun var annerledes.
Hun følte seg alene.
Hva har skjedd?
Vi er i krig!
Moren min, hun var fra denne landsbyen.
Da er du av Volsung-klan.
Så jenta gikk ut i krig.
Haah!
Aaagh! Ah!
Haah! Gah! Ah!
Hhgh!
Du reddet visst livet mitt.
Drikken er nok.
Fletten din, tatoveringene,
Du hører til et annet sted, kvinne.
Hvor?
Jeg kommer fra et sted der stolene er høye som hester.
Et sted som er for stort til å beskrives. For stort for meg.
A-ha.
Jeg vet ikke hva det betyr.
Jeg vil ikke skylde noe til en kvinne utenfra.
Hva kan en prins gi deg?
Hmmh!
Hmm.
Jenta ble, og kjempet mange slag. Og årene gikk.
Leif, jeg trodde vi, Hva er det?
Jeg har laget noe til deg
Ååh,
Du har laget en stol til meg.
Nei, jeg-eh, har laget en trone til deg.
Eller jeg, jeg håper at du gjør den til det, jeg vil ikke ta noe for gitt,
Gift deg med meg!
Hmm, interessant.
Jeg setter meg for å tenke over det.
Og hun visste, i det øyeblikket, som beina nådde bakken, at hun var hjemme.
Aah.
Egill, jeg,
Stopp.
Siden du ga meg hånden tilbake, har jeg blitt Egill En-hånd likevel.
Denne, er ikke lenger min. Den lukter av magien din,
og når jeg tar den over ansiktet mitt, er det du som tar på ansiktet mitt.
Egill...
Jeg må fortelle deg.
I morgen...
Ikke spå fremtiden.
Si hva du heter.
Áile.
Áile. Hvor vil du ha hånden din?
Aaah...
Mmh, mmh. Mmh. Mmh.
Mh.
Vil du ha din egen historie?
Ja.
Historien om Tyra, tjeneren i veikrysset. Vill, vakker, og jaget.
På kvelden før slaget, fikk hun lederne av Volsung-klanen ned på kne.
- Mmh. - Mmh.
- Mmmh. - Mh.
Mh! Mmh, aah, aah.
Skarpt er hodet, og hard-slipt. Et skaft av,
verdenstre-materiale. Et godt spyd, til å spidde fiender med.
Mitt eldste barn er forelsket i deg. "Den Gråtende". Jeg skjønner hvorfor.
Hvem er du?
Jeg ga menn poesiens mjød.
Jeg er historiens mester. Min sønn, han er stormens mester.
Jeg er kriger og vandrer, og klok.
Odin.
Bare husk hva som skjedde med Menja og Fenja, som senket skipet sitt med salt.
De spredte død, ja, men så... døde de.