ZKÁZA BOHŮ
MÍT TAK KLADIVO
Ublížili ti, sestro?
K čemu to válečné tažení?
Hodláš porušit příměří stvrzené slinou?
Nás příměří drží slepé a hladové, kdežto vás všichni uctívají.
Ásové už příměří porušili.
Na naše území vpadl Thór.
Svou chybu odčiní.
A co vaše pozlacená jablka?
Nebudeme se paktovat s tou pomstychtivou mrchou.
Ta Truchlící děvka chce krev.
A má ji mít.
Nech bratra, ať to vyřeší, Bouřliváku.
Tak to přeci děláte, ne?
Ty uděláš bordel a tvůj bratr tu spoušť uklidí?
Výměnou za mír žádáme Thórovu smrt a konec vlády Ásů.
Nemohu vám vydat jednoho z nás.
To smí jen Ódin.
A ten svého prvorozeného nedá.
Pak jste si vybrali krveprolití a nářek.
Jednou jsi mi řekla, že v Ásgardu zemřu.
Je to pravda?
Ne, pokud tomu zabráním.
Válečníci!
Umírá dobytek, umírají i naši nejbližší.
Skončíme v zemi nebo v plamenech!
Ale s dobrým jménem a vydobytou ctí
vás čeká věčná sláva!
Buď opatrný.
Völsungové!
Kde jsi, Truchlící? Chci tvou ženskou válku!
Co obři dokázali postavit...
...to dokážou i strhnout.
Teď budeme čekat.
Na počátku viděl Ódin svůj osud ve snu.
Ale viděl ho jako v mlze.
A ty, můj vlčí synku, jsi starého Jednoočku potrápil.
Zdálo se mu také o smrti Thóra.
Kterou způsobil obří mořský had.
Bratře, sestro, oba v té bitvě zemřete.
Hel bude vaše chladná společnice.
Ty předzvěsti se nenaplní.
Postarám se, aby Thóra zabila Sigrid.
Její zkrvavené kopí vás ušetří osudu.
A já setnu Ódinovu šedivou hlavu.
Pole Ásgardu jsou pro dnešek sytá.
Nechte mrtvé spálit nebo pohřbít.
Valkýry, odneste si své klenoty do Valhally!
Pokud padnu...
Vezměte mě do náruče.
A za mými chlapci.
Pomůže nám otec?
Velebí nás z výšin?
Otec veškerenstva si přeje být sám.
Pošli pro Sandraudigu, ať si s ní zašpásuju.
Vidím, že můj manžel ještě žije.
Svou bezduchou ženu nehodlám poslouchat.
Ve tvém strnulém pahorku jsem chřadl.
Moje nová družka svou pičkou ptáky drtí.
Můžeš okouzlit kteroukoliv ženu,
ale milenku si uděláš z Porážky.
Ty sám netušíš proč, ale já ano.
Toužíš po tom.
Prohrát. Zemřít.
Doufám, že ti Truchlící přání splní.
A udělá ze mě vdovu.
...krev bohů je v Úlfovi.
Železo, zlato a železo.
Železo volá a křičí: „Valhalla.“
A je to zlato, zlato,
zlato umírající, umírající.
Umírající zlato.
Můžu dál?
Ty jsi vždycky vítaná.
Nevím, jak začít. Je to teď mezi námi jiné.
Jestli chceš na včerejšek zapomenout, neurazíme se.
Ne, vy to nechápete.
Chci vám poděkovat.
Konečně vidím sama sebe. Nejsem jen panna na rozcestí.
Už vůbec nejsem panna.
Jsem sůl, plameny a chtíč.
A budu vám ráda oběma sloužit znovu a znovu.
Těší nás, že jsme tě poznali jako první.
Pokud vás dnešek ještě nezmohl,
víte, kde mě najít.
Copak se divíš, že chce víc?
Ty nežárlíš?
Byla jsem u toho.
Čekala jsem, že si najdeš konkubínu.
To bych udělal.
Kdybych nějakou chtěl.
Včera jsi ji chtěl.
Ne, chtěl jsem ji pro nás.
Chci být s tebou.
Až tohle skončí, až to bude za námi,
tak si tě vezmu, Sigrid.
Budu ten příběh vyprávět a budeme spolu.
Na všechno.
Spolu. Na všechno.
A co tvůj muž? Proč ho tu necháváme?
Chci, aby to přežil.
Takhle má alespoň šanci.
Viděla jsem tě, Egile,
ale o tvých citech jsem nevěděla.
Spi, lásko.
Vanové volají
a strom světa odpovídá.
Co takhle přestat žvanit a začít vraždit?
Ctihodná.
Jsem tvá služebnice.
Tak jako má matka i matka mé matky.
Dcero má. Vševědoucí a božská.
Zdraví tě Tiwaz.
S Tiwazem se pozdravím, až bude Ásgard rozervaný vedví.
Pojďte.
Thyro, co se děje?
Sigrid je pryč.
Áile... Seidkona je...
Šly si pro Thóra.
Tam ten blázen chrápe se samotnou Porážkou.
Nikdo si vás nevšimne.
Zde se naše cesty rozdělí.
Také odcházím.
Co to říkáš?
Proč?
Odcházím, protože se tak stane.
Snad se ještě shledáme.
Živé.
Vždycky jsem obdivovala tvůj optimismus.
Běž, malá obryně.
Rozpárej ho za svůj lid.
Truchlící! Kdes dneska byla?
Věděl jsem, že zaútočíš v noci.
Oba jsme vrazi, Truchlící.
Asi tě nechám žít.
Dám ti uzdu a zlaté udidlo. A rozšířím tvůj ženský šrám.
Tvoje kladivo není pro ni.
Loki.
Konečně.
Utíkejte!
Děkuju.
Ve chvíli selhání mi děkovat nemusíš.
Seidkona s vámi není?
Andvari! Ne!
S věkem jsi pomalejší, Andvari...
Ne!
Váš přítel svou pomstu nedokonal.
V tebe mám větší důvěru.
Co jsem to udělal, příteli?
Upřel jsem ti spravedlnost a poslal tě na smrt.
Odpusť mi.
Vychází slunce.
Lhala jsi mi.
Lhala jsi!
Lhala jsi, zpřetrhala jsi naše pouta, a přitom ses na mě smála!
Proč?
Kvůli pomstě.
Kvůli tvé pomstě jsem zchodil světy.
- Už dost. Je konec. - Ještě nic neskončilo!
Prohrála jsi, Sigrid!
- Čeká tě tu jedině smrt. - Tak ať si pro mě přijde!
Ty to chceš.
Chceš zemřít.
Ale...
Existuje život i mimo tuhle bitvu!
Náš život, pokud půjdeš se mnou!
Pořád nosím svůj věnec, Leife.
Když se na něj podíváš, vidíš lásku?
Naposledy jsem ho měla...
Ve svatební den.
V den, kdy Thór zmasakroval mou rodinu jako dobytek.
Nikdy si tě nemůžu vzít.
Vzala jsem si zkázu.
Uvážu si ten věnec na kopí a to bude poslední, co Thór uvidí.
Už svítá. Musím jít.
Ne, poslouchej...
Zůstaň.
Žij.
Miluj Thyru.
Tu, která dokáže milovat.
Sigrid!
Překlad titulků: Antonie Dědečková