RAGNAROK
HVIS JEG HAVDE EN HAMMER
Hmm. - - Arrgh! -
Hmm...
Gør de dig fortræd, søster?
Hvorfor denne krigslignende styrke? Ønsker du at bryde den spytsvorne fred?
Den fred, der har gjort os blinde og sultne, mens I tager al vores tilbedelse?
Aserne har allerede brudt den fred.
Thor krænkede vores land.
Han skal nok bøde for sine synder.
Og hvad med jeres forgyldte æbler?
Vi kommer ikke til at indgå nogen pagt om denne kællings hævn.
Denne grædende skøge - kommer efter varmt blod. Og det skal jeg give dig gladeligt.
Du burde lade din bror tage sig af det her,
Stormgud. Det er sådan, det fungerer,
er det ikke? Du pisser på verden,
og din bror tager skraldet?
Vi forhandler ikke, medmindre det er om Thors død og Asgårds sæde.
Jeg kan ikke ofre en af vore egne. Det kan kun Odin.
Og han vil ikke sælge sin ældste søn.
Du fortalte mig engang, at jeg ville dø i Asgårds. Er det sandt?
Ikke hvis det står til mig.
Krigere! Kvæg dør - og kammerater dør. Vi ender i jord eller ild!
Men et godt navn... med æren i behold! Den hæder - lever evigt!
Vær forsigtig.
Vølsung!
ARGH!
HUAAARGH!
Wåw!
Hargh!
Hvor er den grædende?! Jeg vil have din kvinde-krig! -
For hvad jætter har bygget...
... kan jætter ødelægge!
Nu venter vi.
I de første tider drømte Odin om sin fremtid. - Han så den som gennem tåge.
Og du, min ulvesøn, bekymrede gamle enøje.
På samme møde drømte han om Thors død. Forårsaget af en stor - havorm.
Broder - søster. I dør i den kamp. Find i Hel jeres kolde følgesvend.
Disse varsler bliver ikke til virkelighed. Jeg skal nok sørge for,
at Sigrid dræber Thor.
Hendes blodige spyd vil skåne dig for din skæbne.
Og Odins forsølvede hoved - det tager jeg.
Asgårds mark er mæt for i dag.
Lad de døde blive brændt eller begravet.
Valkyrier. Bær jeres kronede til Valhal.
Hvis jeg falder...
... tag mig i dine arme.
Før mig til mine drenge.
Har vores fader begunstiget os?
Sendt os lovprisning ovenfra?
Alfaderen har bedt om at være alene.
Send bud efter Sandraudiga, så jeg kan give hende en omgang.
Jeg ser, jeg stadig har min husbond.
Jeg vil ikke høre på min hule hustru.
Jeg sygnede hen i din ubevægelige gravhøj.
Min nye gemalinde - har et pik-flænsende skød.
Af alle de kvinder, du kunne bejle til... tager du Nederlag til elskerinde?
Du ved det ikke - men jeg ved hvorfor.
Du længes efter det. - At tabe. At dø.
Jeg håber, Den Grædende opfylder dit ønske. Og gør mig til enke.
... Guders eget blod i Ulfr.
Jern og guld og jern.
Jernet kalder og skriger ”Valhal! ” Og det er guld og guld og døende guld.
Og døende guld.
Døende guld.
Må jeg komme ind?
Du er altid velkommen.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal starte. Det er - anderledes mellem os nu.
Hvis du ønsker at - glemme i aftes, tager vi det ikke ilde op.
Nej. I forstår det ikke. Jeg vil gerne takke jer.
Jeg ser mig selv nu. Jeg er ikke bare - korsvejs-møen.
Jeg er ingen mø overhovedet.
Jeg er - salt og ild og drift.
Og jeg ville tjene jer begge - igen - og igen - og igen.
Vi er beærede over at være dine første, Thyra.
Og hvis dagen ikke har slukket jer - ved I, hvor I finder mig.
Er du overrasket over, hun vil have mere?
Er du ikke jaloux?
Jeg var der også.
Og jeg har altid regnet med, du ville tage en konkubine.
Det havde jeg gjort - hvis jeg ville have en.
Det ville du da i aftes.
Nej. Jeg ville have, at vi tog hende. Jeg vil være sammen med dig.
Når det her er overstået, når vi har overlevet det,
så gifter jeg mig med dig, Sigrid.
Og jeg vil fortælle historien, og vi skal være sammen. Gennem alt.
Sammen. Gennem alt.
Hvad med din mand? Hvorfor efterlader vi ham her?
Jeg vil have, han overlever det her. På den her måde... har han en chance.
Jeg så dig, Egil. Men jeg vidste ikke, hvordan du ville have det.
Sov, min elskede.
Pas godt på ham.
Vanerne kalder. Og Verdenstræet svarer.
Kan vi holde op med at snakke og komme i gang med dræbe?
Ærede frue. Jeg er din tjener, altid. Ligesom min mor. Og hendes.
Min datter. Forudseende og guddommelig.
Tiwaz sender sin hengivenhed.
Tiwaz skal få mine tidender, når Asgård er flået i stykker.
Kom.
Thyra. Hvad er det?
Sigrid er væk.
Aile- Sejdkvinden, hun- hun...
De er taget efter Thor.
Det er der, jeres fjende knepper Nederlagets kvinde.
Ingen lægger mærke til jer.
Det er her, vores veje deler sig.
Jeg forlader jer også.
Hvad er det, du siger?
Hvorfor?
Jeg tager afsted, fordi det sker.
Jeg håber, jeg ser dig igen. - I live.
Jeg har altid beundret din optimisme.
Afsted, lille jætte. Spræt ham op for dig og dine.
Grædende tøs! Hvor var du i dag?
Jeg vidste, du ville komme med knive i natten. Vi er drabs-fæller, Grædende.
Jeg tror, jeg lader dig leve.
Jeg får dig bastet og bundet. Så skal jeg udvide dit kvinde-sår.
RGH!
Din hammer er ikke til hende.
Loke! På høje tid.
Løb!
Tak.
Du kan undlade at takke mig - i nederlagets time.
Er Sejdkvinden ikke med jer?
Andvare! Nej!
Alderen har sløvet dig, Andvare.
NEJ!
Jeres vens hævn forbliver ufuldendt. Jeg stoler på, at I klarer det bedre.
Hvad har jeg gjort, min ven?
Jeg tog retfærdigheden fra dig og sikrede din død.
Tilgiv mig.
Solen kommer.
Du løj for mig. - Du løj! Du løj og brød alle vores bånd,
og det hele med et smil på læben! For hvad?
For hævn.
Jeg har krydset - verdener - for din hævn!
- Nu er det nok! Det- det her er forbi! - Intet er forbi!
Du har tabt, - Sigrid! Det eneste, der er tilbage for dig her, er død!
Så lad den tage mig!
Du - ønsker det. - Du ønsker - at dø.
Der... der er et liv uden for slagmarken. Der er et liv til os,
hvis du bare ville tage med mig!
Leif. Jeg bærer stadig min krans. Ser du kærlighed, når du ser på den her?
For sidst jeg bare den...
var det - din bryllupsdag.
Det var den dag, Thor slagtede min familie som kvæg.
Jeg kan aldrig gifte mig med dig.
Jeg er gift med min undergang.
Jeg vil binde denne krans om mit spyd, og den skal være det sidste, Thor ser.
Dagen gryr. Jeg må afsted.
Nej. Hør nu...!
RGH!
Bliv.
Lev. - Elsk Thyra.
- Elsk en kvinde, der kan - ARRRGH! ARGH!
Sigrid! Argh! Sigrid! SIGRID!