TWILIGHT OF THE GODS
OLLAPA VASARA
Joo.
Satuttavatko sinua, sisko?
Miksi tällainen suuri sotajoukko? Aiotteko rikkoa sylkysopimuksen?
Senkö, joka on pitänyt meidät sokeina ja nälässä, kun teitä ylistetään?
Aasat rikkoivat sen jo. Thor hyökkäsi maahamme.
Hän sovittaa rikkomuksensa.
Entä kultaiset omenanne?
Emme suo tälle lutkalle tilaisuutta kostaa.
Tämä sureva huora, janoaa kuumaa verta. Ja mieluusti, annan sitä.
Antaisit veljesi hoitaa tämän myrskyn herra. Niinhän se aina menee eikö?
Sinä kuset maailman päälle ja veljesi siivoaa sotkun.
Vaadimme Thorin uhraamista ja Asgårdin antautumista.
En voi uhrata omiamme. Vain Odin voisi. Eikä hän tule myymään esikoistaan.
Valitsette siis veren ja murheen tien.
Sanoit kerran, että kuolisin Asgårdissa. Kuolenko?
Et jos voin estää sen.
Soturit! Karjaa kuolee, sukulaisia kaatuu. Päädymme tomuun, tai tuleen. Mutta maine,
ja soturin kunnia, ne elävät, ikuisesti!
Varothan.
Völsung!
Missä olet, Sureva? Haluan nähdä akan aseissa!
Jättiläisen rakennelman -
voi jättiläinen tuhota.
Nyt odotamme.
Aikojen alussa, Odin näki tulevaisuutensa. Kuin sumuisena enneunena.
Ja sinusta, susipoikani, silmäpuoli huolestui.
Unessaan näki hän myös Thorin kuoleman. Henkensä, vei suuri merikäärme.
Veli, sisko, kuolette siinä taistelussa. Etsikää Hel, kylmä kumppaninne.
Nämä ennusmerkit eivät käy toteen. Varmistan, että Sigrid tappaa Thorin.
Verinen keihäänsä pelastaa teidät.
Ja Odinin hopeaisen pään, aion halkaista.
Tanner on saanut kylliksi verta.
Vainajat poltettakoot tai haudattakoot.
Valkyriat, kantakaa helmenne Valhallaan.
Jos kaadun -
nostakaa minut.
Viekää poikieni tykö.
Heruiko isältämme suosiota?
Ylistystä korkeuksista?
Ylijumala pyysi saada olla yksin.
Kutsu Sandraudiga, jotta voin maata hänet.
Minulla näemmä on yhä mieheni.
Kalvakka vaimoni olkoon vaiti.
Veltto vakosi surkastutti kaluni.
Uudella heilallani on mitä tyrmäävin tussu.
Kaikista naisista sinä, valitset vuoteeseesi Tappion.
Et aavista, mutta tiedän syyn.
Janoat sitä. Tappiota. Kuolemaa.
Toivottavasti Sureva täyttää toiveesi, ja tekee minusta lesken.
Jumalten omaa verta Ulfrissa.
Rautaa ja kultaa, ja rautaa.
Rauta kutsuu ja huutaa "Valhalla!" Ja se on kultaa ja kultaa, ja kuolevaa kultaa,
ja kuolevaa kultaa.
Ja kuolevaa kultaa.
Kuolevaa, kultaa.
Saanko tulla?
Olet aina tervetullut.
En tiedä mistä aloittaisin, kun... kaikki on muuttunut välillämme.
Jos tahdot unohtaa sen eilisen, emme katso pahalla.
Ei, ette nyt ymmärrä. Tulin kiittämään teitä.
Näen nyt itseni. En ole vain joku, tärkeä neito.
Olen paljon enemmän.
Minä olen suola, ja liekit ja, halu.
Ja palvelisin teitä, uudelleen, ja uudelleen... ja uudelleen.
On ollut kunnia olla ensimmäisiäsi.
Jos päivä ei ole vienyt voimianne, tiedätte missä olen.
Yllätyitkö, että hän haluaa lisää?
Etkö kadehdi?
Minäkin olin paikalla.
Ja olen aina odottanut, että otat jalkavaimon.
Olisin ottanut, jos olisin tahtonut.
Viime yönä tahdoit.
Ei. Halusin nauttia hänestä yhdessä. Tahdon olla sinun kanssasi.
Kun tämä kaikki on ohi, kun me selviämme tästä, minä nain sinut Sigrid.
Ja kerron tarinaa ja saamme olla yhdessä, kaikessa.
Yhdessä, kaikessa.
Entä miehesi? Miksi jätämme hänet jälkeen?
Haluan hänen jäävän eloon. Ainakin näin... siihen on mahdollisuus.
Näin sinut Egill, mutten tiennyt miltä sinusta tuntuisi.
Nuku rakkaani.
Pidä hänet turvassa.
Vaanit kutsuvat, ja maailmanpuu vastaa.
Eiköhän jätetä puheet ja aleta tappaa.
Valtiatar, minä olen palvelijasi ikuisesti, kuten äitini ja hänen äitinsä.
Tyttäreni, selvännäkijä jumalainen.
Rakkaat terveiset Tiwazilta.
Minä kyllä vastaan Tiwazille, kun Asgård on revitty maan tasalle.
Tulkaa.
Thyra, mitä nyt?
Sigrid lähti.
Aile! Seid-Kona, hän... hän...
Lähtivät Thorin kimppuun.
Tuolla vihollisenne nai itse Tappiota.
Kukaan ei huomaa teitä.
Ja tässä tiemme erkanevat.
Myös minä lähden nyt.
Mitä tarkoitat?
Miksi?
Lähden koska niin on tarkoitus.
Toivon näkeväni sinut vielä. Elossa.
Olen aina ihaillut toiveikkuuttasi.
Mene pieni jätti. Suolista hänet omiesi tähden.
Sureva tyttö! Missä olit tänään?
Tiesin että tulisit veitsien kanssa pimeässä. Tappaja tuntee kaltaisensa.
Taidan jättää sinut eloon.
Käsken valjastaa sinut kultasuitsin ja venytän riemureikääsi.
Vasarasi ei ole hänelle.
Loki. Viimeinkin.
Juoskaa!
Kiitos.
Älä suotta kiittele, tappionne hetkellä.
Eikö Seid-Kona ole kanssanne?
Andvari! Ei!
Ikä on hidastanut sinua, Andvari.
Ei!
Ystäväsi kosto jäi puolitiehen. Odotan... sinulta enemmän.
Mitä teinkään ystäväni?
Vein sinulta kostosi ja varmistin kuolemasi.
Anna anteeksi.
Aurinko nousee.
Sinä valehtelit. Valehtelit!
Sinä katkoit kaikki siteemme ja vain hymyilit minulle! Miksi?
Koston vuoksi.
Matkasin kauas kostosi tähden.
- Jo riittää! Tämä... Tämä on loppu. - Mikään ei ole loppu!
Sinä hävisit, Sigrid! Täällä sinua odottaa vain kuolema.
Ottakoon siis minut!
Sinä, toivot sitä Sinä tahdot kuolla.
On... On muutakin kuin tämä tanner. Yhteinen elämä odottaa meitä,
jos vain tulet mukaani.
Leif, kannan yhä seppelettäni. Näetkö rakkautta, kun katsot tätä?
Kun viimeksi pidin tätä -
Silloin oli, sinun hääpäiväsi.
Sinä päivänä Thor teurasti perheeni kuin karjalauman.
En voi naida sinua.
Sulhoni on kuolema.
Sidon tämän seppeleen keihääseeni, ja se on oleva Thorin viimeinen näky.
Aamu koittaa. Minun on mentävä.
Ei, kuuntele!
Jää.
Elä. Rakasta Thyraa.
Rakkauteen kykenevää.
Sigrid! Sigrid! Sigrid!