ZKÁZA BOHŮ
SIGRIDINA PÍSEŇ
Šejdíři.
Ty o Lokim, a Loki je ti v patách.
Celou tu dobu jsi nás směroval a vypouštěl jako šípy.
Už dost.
Na obvinění je pozdě.
To není obvinění.
Ale tvoje válka je v plném proudu.
Už se nemusíš schovávat.
Dost už bylo špitání.
Jestli chceš Thórovu hlavu,
tak koukej vzít do ruky zbraň.
Opustila nás bez jediného slova.
Slovy nešetřila. A vlastně nejen jimi.
To ti udělala Sigrid?
Aby mě ochránila.
Chce, abychom žili dál.
Abychom v sobě navzájem nalezli domov, který si podle ní zasloužíme.
Myslí si, že se vezmeme.
A že ti budu dobrým mužem.
My tři jsme spolu spali.
Ale... tebe já nechci.
Jsme to ale dvojka.
Příliš dlouho jsem se bil za představu.
Teď budu bojovat za její skutečné já.
Pojedeš se mnou?
Můžeš s tou nohou jet?
Když mě přivážeš k sedlu.
Roztrhejte je na kusy!
Thóre, já tě prosím...
Tiwaz padl.
Bitva tvého bratra zaslepila.
Řekla jsem mu, že ho nechám zemřít.
Tak proč chceš radu ode mě?
Jsem bohyně obilí a on je bůh deště.
Thór je...
polovina mé sklizně.
Nezůstanu ležet ladem.
Nebude za mě rozhodovat.
Když uvadla vaše láska, povadl i svět.
Nelze ho zachránit před ním samým.
- Nechal bys tu pohanku, aby mu ublížila? - Ano.
Pokud by si to přál.
Celý život mě milují a oslavují.
Pějí o Baldrovi a jeho kráse.
Říkají, jak jsem bystrý. Jak jsem oslnivý.
Jak pěkné je letní slunko.
Ale nic krásného netrvá věčně.
Krátký a pomíjivý život. V něm je nádhera.
V něm je půvab.
Myslíš, že touží po smrtelnosti?
Smrtelný život má smysl.
My jsme věční, a tím jsme podružní.
Žádná těla, jen ztělesnění.
Thór lidské plémě nesnáší.
Ne.
Lidem závidí.
Protože se dočkají konce.
Žádám tě, ochraňuj svého bratra.
Zachovej náš řád světa.
Ať vydrží o chvilku déle.
Můj králi.
Einherjové.
Přišli z Valhally.
A my je pošleme zpátky!
Čarodějko.
Chtěl jsem tě unést ve spánku.
Já vím.
A chtěls zabít muže, se kterým sdílím lože.
Přicházím sama, abych ho ušetřila. Chceš se na něco zeptat.
Ptej se.
Dnešní bitvou se ocitne svět v plamenech.
A jiskra přeskočí z kopí Krvavé nevěsty.
Povede to až k vlku? K poslední bitvě?
Dostane had mého syna? Chci vidět konec své ságy.
Zotročil sis paní Freyju, abys získal její moc.
Proč se nezeptáš jí?
Když jsem ji přivedl domů, byla má nevěsta bezcenná.
Svůj dar dala smrtelnicím, tkadlenám vnitřností,
čarodějkám v lesích, co si sedlají vlky.
Dar se předával z matky na dceru.
Z matky na dceru.
A její zrak nyní sídlí v tobě.
Dej mi, co hledám, Seidkono.
Můžu ti to ukázat.
Ale magie má svou cenu.
A to, co žádáš, nás oba vyjde draho.
Znám cenu proroctví.
Jednou jsem se oběsil na stromu světa.
Visel jsem na něm devět nocí. Proklán vlastním kopím.
Obětoval jsem se.
Ódinovi, sobě samému.
Za letmý pohled jsem dal své oko.
Tudy.
Zaveď mě k ní.
Děsil jsem se toho, co ve mně je. Co je v mé kůži.
Držel jsem to na uzdě.
Ale staré přísloví praví:
„Vidíš-li vlčí uši...
vlk nebude daleko.“
To ty jsi všechno začal. Řekneš mi aspoň proč?
Jedné z mých dcer je souzeno zemřít,
zabije ji Ódinův syn.
Pokud ho nezabiju první.
Chráníš svou rodinu.
Odvedli mi děti v řetězech.
Celý můj život vedl k tomuto okamžiku.
Abych je zbavil okovů.
Mohl jsi Thóra podříznout, když spal.
Chtěl jsem ohrozit víc než jen Thóra.
Vraždy mezi bohy by si nikdo nevšiml.
Nic by se nezměnilo.
Ale pokud by za takovým masakrem stál smrtelník?
To by bylo k neuvěření.
Takové šílenství...
...by změnilo svět.
Dej mi, co hledám, Seidkono!
Říkala jsem ti, že to něco stojí!
Ne!
Zabila jsem krkavce jménem Paměť,
to bude tvá oběť.
Už se nikdy neohlédneš, Vysoký. Taková je cena za věštbu!
Ne!
Ne.
To, co jsi viděl, začne už dnes.
Zemřeš neuctívaný a nemilovaný.
Viděl jsem... dnešní den.
Viděl jsem zkázu.
Je toho tolik, co si nepamatuji.
Áile!
Egile.
Nic dalšího už jsem...
neviděla.
Měl jsem to být já.
Říkalas, že umřu já.
Ne ty.
Ty ne.
Já tě znala. Že ano?
Jmenuješ se Egil.
Jednoruký Egil.
Áile.
Truchlící.
Tady je tvůj divočák.
Tuhle zkázu jsi způsobila.
Než zapadne slunce, zbarvím své kopí tvou krví.
Spolčila ses s bohem lží.
Paktuješ se se zrádcem.
Tvoje víra...
z tebe udělala blázna.
Přišel jsi pro mě. I po tom všem.
Žádné potom není.
Když jde o nás dva.
Běž si pro svou pomstu.
I Loki bojuje za víc než já.
Bojuje za žijící.
A já za mrtvé.
Thór může zemřít za všechny.
Ne!
Sigrid...
Neplač pro mě.
Jdu tam, kde ze stropních trámů prší medovina.
A všichni mají plný žaludek.
Drž mi místo na lavici u piva, sestro štítonoško.
Pojďte! Odvezu vás zpátky!
Co se jí stalo?
Vidí mě, ale je...
Je z ní nová bohyně.
Má mou prozřetelnost a Ódinovu paměť.
Spojení Vanů a Ásů.
Začneme znovu... když to bude nutné.
Tady je.
Co to děláte?
Musíte si ji vzít.
Zemřela v bitvě!
Má na to právo! Musíte si ji vzít!
Ty...
Musíš si ji vzít.
Prosím.
Ne.
Ne, ty ne.
Ty ne!
Její zbraň byla prokletá, do nebe nesmí.
I paroháče čeká vlastní osud.
Hervöřini synové jsou ve Valhalle.
Chtěla se shledat s rodinou.
Valhalla není odměna pro hrdiny.
Ódin hromadí duše jako vojáky.
A plní svůj les válečníků obrovskou silou.
Pomoz mrtvé.
Zavři jí oči.
Nech jít svou přítelkyni dál.
Už nebude sloužit nevděčným bohům.
V Helu bude Hervör volná.
Ódin je válka.
Ale i moudrost.
Přál by si její smrt?
To by mi mohl říct sám, kdyby opustil svou věž.
Nedostane se jí žádné cti,
pokud z ní neuděláš mučednici.
Mluvíš pravdu a já ti budu věřit.
Sandraudigo, volám tě.
Chtěla jsi mou smrt.
A našla jsi prohru.
Ukaž mi bílý štít,
a celý Ásgard tvou kapitulaci přijme.
Odvedu tě domů po vyšlapaných cestách.
Ale se mnou budeš moci odejít.
Dohoda má jedinou podmínku.
Musíš mi říct své pravé jméno.
Myslela jsem, že si jdu jen pro pomstu.
Ale chci víc.
Chci svět zbavit tvého druhu,
chci lepší budoucnost,
i když ji nikdy neuvidím.
Chceš znát mé jméno...
Měla jsem jich mnoho.
Jsem Truchlící a Krvavá nevěsta.
Jsem ta, která vlastní paroháče, ta, která zabila Höniho.
Jsem dcera krále Glaumara.
Jsem poslední z obrů z Otevřené ruky.
V můj svatební den
jsi mi zmasakroval rodinu, když zdvihala bílé štíty!
Nabízíš mi, ať se vzdám?
Tady je moje odpověď!
Jmenuju se Sigrid.
A bohů se nebojím!
Lhal jsi mi, aby přežila?
Ne.
Pojď sem, Höde! Pomoz mi s ním!
Jmelí ho umučilo!
Kam ho Freya vzala? Kde je Thór?
Vzala ho do posvátné Valhally.
Ale to se ti hodí, Krvavá nevěsto.
Máš ještě jednu šanci ho podříznout.
Cestou do Ásgardu jsi spálila svět.
Do Valhally se dostaneš snadno.
Stačí padnout na bitevním poli.
Sigrid.
Sigrid!
Staň se legendou, malá obryně.
Sigrid. Sigrid!
Sigrid!
- Jo! - Už máš dost.
- Jo. - Už tě mám.
Kdo je další?
Jsi mokrá, ženo.
Věděli o tobě, ale nikdo mi nic neřekl.
Dělali mi chůvy proti mé vůli.
Byli jsme hračky v cizích rukou,
unášeni jejich rozmary.
Ale teď stojíme u stejného krbu.
A tak začíná...
Sigridina píseň.
Překlad titulků: Antonie Dědečková