Svindler.
Tal om Loke, og lyt efter hans skridt.
I al den tid har du sigtet og skudt med os som pile.
Det er slut.
Lidt sent at komme med anklager.
Det er ikke anklager.
Men din krig er i gang nu.
Du behøver ikke gemme dig mere. Så ikke mere hvisken.
Hvis du ønsker Thor død, så grib for helvede dit våben.
Hun forlod os uden et ord.
Der var skam ord. Lidt mere end ord, faktisk.
Gjorde Sigrid det?
For at beskytte mig.
Hun vil have os til at overleve alt det her.
At give hinanden det hjem, hun mener, vi fortjener.
Hun mener, at vi skal gifte os.
Og jeg vil være dig en god ægtemand.
Vi lå alle i sammen.
Men det er ikke dig, jeg vil have.
Vi er et herligt par.
Jeg har kæmpet for en drøm alt for længe.
Nu vil jeg kæmpe for den kvinde, hun er.
Vil du ride med mig?
Kan du ride med det ben?
Hvis du binder mig fast.
Flå dem sønder og sammen!
Thor, jeg beder dig...
Tiwaz er faldet.
Kamp gør din bror blind.
Jeg sagde, døden kunne tage ham.
Hvorfor så spørge mig til råds?
Jeg er korngudinden, og han er regnguden.
Thor er halvdelen af min høst.
Jeg vil ikke vrages. Han skal ikke vælge for mig.
Da jeres kærlighed visnede, visnede verden også.
Men han kan ikke reddes fra sig selv.
- Skal en hedensk kvinde skade ham? - Ja.
Hvis han ønsker det.
Hele mit liv er jeg blevet elsket og rost.
De har sunget om Balders skønhed.
Hvor klog, ville de sige. Hvor genial.
Hvor er sommersolen smuk.
Men ingen skønhed varer ikke evigt.
Et kort og begrænset liv. Det er herlighed.
Det er ynde.
- Længes han efter et jordisk liv? - Et jordisk liv har mening.
Vi er evige, og det gør os mindre værd.
Vi er ikke kroppe, men kropsliggørelse.
Thor afskyr menneskenes stammer.
Nej.
Han misunder dem.
Fordi de ender.
Jeg beder dig, vær sød at beskytte din bror.
Oprethold vores verdensorden.
Få den til at holde lidt længere.
Min konge!
Einherjer.
De kommer fra Valhalla.
Og vi sender dem tilbage!
Troldkvinde?
- Jeg ville have snuppet dig, mens du sov. - Det ved jeg.
Og du ville have dræbt manden, der deler min seng.
Så for at redde hans liv kommer jeg uden modstand.
Du har et spørgsmål. Spørg.
Kampen i dag sætter verden i brand.
Og Blodbrudens spyd er gnisten.
Fører det til ulven? Og den sidste krig?
Sender den min søn til slangen? Jeg vil se min saga ende.
Du gjorde Freja til slave for at tage hendes magt.
Spørg hende.
Min brud var værdiløs, da jeg tog hende med hjem.
Hun havde skænket sin gave til løgnagtige dødelige,
til ulveridende hekse i skoven.
Givet mor til datter.
Mor til datter.
Og hendes syn bor nu i dig.
Giv mig, hvad jeg søger, sejdkvinde.
Jeg kunne vise dig det.
Men magi har en pris.
Og det, du beder om, vil koste os begge dyrt.
Jeg kender prisen på profeti.
Jeg hang engang mig selv i Verdenstræet.
Jeg hang der i ni nætter.
Med mit spyd blev jeg såret.
Og jeg blev ofret.
Til Odin, mig til mig selv.
Jeg gav mit øje for et glimt.
Denne vej.
Før mig til hende.
Jeg frygtede det, jeg havde i mig. I mit skind.
Og holdt det tilbage.
Men som ordsproget siger:
"Hvor du ser en ulvs ører...
...forvent en ulv."
Du tændte denne ild. Vil du i det mindste fortælle mig hvorfor?
En af mine døtre skal dø.
Dræbt af Odins søn.
Medmindre jeg dræber ham først.
Du beskytter din familie.
I lænker tog de mine børn.
Hele mit liv har ført til dette øjeblik.
Alt sammen for at bryde deres bånd.
Du kunne have halshugget Thor, mens han sov.
Jeg ville true mere end Thor.
Guder, der dræber guder, går ubemærket hen.
Intet ville ændre sig.
Men en dødelig, der lavede sådan en massakre?
Det ville være ufatteligt.
Det vanvid...
...ville genskabe verden.
Giv mig, hvad jeg søger, sejdkvinde!
Jeg sagde det jo. Det har sin pris!
Nej!
Ravnen, jeg har dræbt, hedder Erindring,
og den vil være din offergave.
Du kan ikke længere skue tilbage. Det er forudseenhedens pris.
Nej!
Nej.
Det, du så, begynder i dag.
Du vil ende, utilbedt og uelsket.
Jeg så denne dag.
Jeg så undergang.
Der er så meget, jeg ikke kan huske.
Aile!
Egil.
Det er så vidt, jeg så.
Det var jo mig.
Du sagde, jeg skulle dø.
Ikke dig.
Aldrig dig.
Jeg har kendt dig. Har jeg ikke?
Du hedder Egil.
Egil Enhånd.
Aile.
Grædende...
Her er dit vildsvin.
Se den ødelæggelse, du har forårsaget.
Før denne dag er ovre, vil jeg rødme mit spyd med dig.
Du er i ledtog med løgnerguden.
I seng med min forræder.
Din tro har gjort dig til grin.
Du kom. Efter alt det, jeg har gjort.
Der er intet "efter".
Ikke med os.
Tag nu din hævn.
Selv Loke kæmper for mere end det.
Han gør det for de levende.
Jeg gør det for de døde.
Thor kan dø for begge dele.
Nej!
Sigrid...
Sørg ikke.
Jeg tager et sted hen, hvor mjøden regner ned fra loftsbjælkerne.
Og alle maver er fulde.
Du må gemme en plads til mig på ølbænken, min skjoldsøster.
- Kom! Jeg tager jer tilbage! - Hvad er der sket med hende?
- Hun ser mig, men hun er... - Hun er en ny gudinde nu.
Med min forudseenhed og Odins erindring.
En forening af vaner og aser.
Vi starter forfra, hvis det er det, vi skal.
Hun er her.
Hvad laver I?
I skal tage hende.
Hun blev dræbt i kamp!
Det er hendes ret! I skal tage hende!
I skal...
I skal tage hende.
Gør det nu.
Nej.
Nej, ikke dig.
Ikke dig!
Hendes våben var forbandet og udelukker hende fra himlen.
Antler bestemmer sit eget udfald.
Hervors sønner er i Valhalla.
Hun ville genskabe sin familie.
Valhalla er ikke heltes belønning.
Odin gør sjæle til soldater.
Til at fylde hans spydskov med en mægtig kraft.
Udfør hendes lighjælp.
Luk hendes øjne.
Lad din ven komme afsted.
Hun skal ikke længere tjene utaknemmelige guder.
I Hel vil Hervor være fri.
Odin er krig.
Men også visdom.
Ville han ønske hende død?
Han kunne svare, hvis han ville forlade sit tårn.
Ingen ære hænges på hendes hoved, medmindre du gør hende til martyr.
Du taler sandheden, og jeg vil stole på den.
Sandraudiga, jeg hidkalder dig.
Du søgte min død.
Og fandt overgivelse.
Hvis du viser mig et hvidt skjold,
vil hele Asgård acceptere din underkastelse.
Jeg vil følge dig hjem ad den slagne vej.
Men du vil kunne gå hjem med mig.
Aftalen har kun én betingelse.
Fortæl mig dit sande navn.
Jeg troede, jeg kun kom for at få hævn.
Men jeg vil have mere.
Jeg vil have en verden, der er fri af din slags,
en bedre fremtid,
om jeg så aldrig selv skal se den.
Du spørger om mit navn...
Jeg har været mange ting.
Jeg er Den Grædende og Blodbruden.
Jeg er Antlers ejer og Høners morder.
Jeg er kong Glaumars datter.
Jeg er den sidste af Den Åbne Hånds jætter.
På min bryllupsdag
massakrerede du min familie, mens de holdt deres hvide skjolde frem!
Tilbyder du overgivelse?
Her er mit svar.
Jeg hedder Sigrid.
Og jeg frygter ingen guder!
Du løj for mig, så hun måske kan overleve?
Nej.
Kom her, Høder! Og hjælp mig med ham!
Misteltenen gjorde ham til martyr!
Hvor tog Freja ham hen? Hvor er Thor?
Til hellige Valhalla tog hun ham.
Men det er til din fordel, Blodbrud.
Du får endnu en chance for at udgyde hans blod.
For at komme ind i Asgård brændte du verden ned.
Valhalla kan fortjenes med lethed.
Du skal bare falde på slagmarken.
Sigrid!
Lev i legenden, lille jætte.
Sigrid. Sigrid!
Sigrid!
- Ja! - Du har fået nok.
- Ja. - Jeg har dig nu.
Hvis tur er det?
Du er våd, kvinde.
De kendte til dig, men ingen fortalte mig det.
De beskyttede mig mod min vilje.
Vi er blevet leget med og kastet rundt
af andres luner og indfald.
Men nu hjemsøger vi det samme ildsted.
Og sådan begynder...
...Sigrids sang.
Tekster af: Else Katrine Nielsen