‫- דמדומי האלים -‬
‫- שירה של סיגריד -‬
‫נוכל.‬
‫דברי על לוקי והקשיבי לקול צעדיו.‬
‫כל הזמן כיוונת אותנו‬ ‫ושיגרת אותנו כמו חצים.‬
‫לא עוד.‬
‫השעה מאוחרת להאשמות.‬
‫אני לא מאשימה.‬
‫אבל המלחמה שלך פרצה כבר.‬
‫אתה לא צריך להתחבא יותר.‬
‫אז אני אומרת לך, לא עוד לחישות.‬
‫אם אתה רוצה במותו של ת'ור,‬
‫תניף נשק בעצמך.‬
‫היא עזבה אותנו, בלי לומר מילה.‬
‫היו מילים. קצת יותר ממילים, למען האמת.‬
‫סיגריד עשתה את זה?‬
‫כדי להרחיק אותי מסכנה.‬
‫היא רוצה שנחיה אחרי כל זה.‬
‫שנעניק זה לזה את הבית‬ ‫שהיא חושבת שמגיע לנו.‬
‫אנחנו נתחתן, כך היא חושבת.‬
‫ואני אהיה לך בעל טוב.‬
‫כולנו שכבנו יחד.‬
‫אבל... אתה לא מי שאני רוצה.‬
‫אנחנו באמת זוג מוצלח.‬
‫זמן רב מדי נלחמתי למען חלום.‬
‫עכשיו אילחם למען האישה שהיא.‬
‫תרכבי איתי?‬
‫הרגל שלך תאפשר לך לרכוב?‬
‫אם תקשרי אותי לסוס.‬
‫אל תשאירו להם זכר!‬
‫ת'ור, אני מפציר...‬
‫טיוואז נפל.‬
‫הקרב מעוור את אחיך.‬
‫אמרתי לו שאתן למוות לטפל בו.‬
‫אז מדוע פנית להתייעץ איתי?‬
‫אני אלת התבואה, והוא אל הגשם.‬
‫ת'ור הוא... מחצית מהיבול שלי.‬
‫לא אהיה מוץ.‬
‫הוא לא יבחר בשבילי.‬
‫כשאהבתכם קמלה, קמל גם העולם.‬
‫אבל אי אפשר להציל אותו מעצמו.‬
‫תיתן לכופרת לפגוע בו?‬
‫כן.‬
‫אם זה רצונו.‬
‫אהבו אותי ושיבחו אותי כל חיי.‬
‫שרו על יופיו של בלדר.‬
‫כמה בוהק, הם אמרו. כמה מבריק.‬
‫כמה יפה שמש הקיץ.‬
‫אבל יופי לא נמשך לנצח.‬
‫חיים קצרים ומוגבלים. זוהי תהילה.‬
‫זהו חסד.‬
‫אתה חושב שהוא משתוקק להיות בן תמותה?‬
‫לחיי בן תמותה יש משמעות.‬
‫אנחנו נצחיים ולכן יש לנו פחות.‬
‫התגלמות במקום גוף.‬
‫ת'ור מתעב את שבטי האדם.‬
‫לא.‬
‫הוא מקנא בהם.‬
‫כי יש להם סוף.‬
‫אני מתחננת, אנא, הגן על אחיך.‬
‫שמור על עולמנו ועל סדרו.‬
‫תן לזה להימשך עוד קצת.‬
‫מלכי.‬
‫איינהרייר.‬
‫הם מגיעים מוולהאלה.‬
‫ואנחנו נחזיר אותם לשם!‬
‫מכשפה.‬
‫הייתי חוטף אותך בשנתך.‬
‫אני יודעת.‬
‫והיית הורג את האיש שחולק את מיטתי.‬
‫באתי ללא התנגדות כדי להציל את חייו.‬ ‫יש לך שאלה.‬
‫תשאל אותה.‬
‫הקרב היום מבעיר את העולם.‬
‫החנית של כלת הדם היא הניצוץ.‬
‫האם זה מוביל לזאב ולמלחמה האחרונה?‬
‫האם זה שולח את בני לנחש?‬ ‫אני רוצה לראות את סופה של הסאגה שלי.‬
‫הפכת את ליידי פרייה לשפחה‬ ‫כדי להשיג את הכוח שלה.‬
‫למה אתה לא שואל אותה?‬
‫הכלה שלי הייתה חסרת ערך‬ ‫כשהבאתי אותה הביתה.‬
‫היא העניקה את מתנתה לבני תמותה בעלי גוף,‬
‫למכשפות יער שרוכבות על זאבים.‬
‫המתנה עוברת מאם לבת.‬
‫מאם לבת.‬
‫ויכולת הראייה שלה מקננת עכשיו בתוכך.‬
‫תני לי את מבוקשי, סיד-קונה.‬
‫אני יכולה להראות לך.‬
‫אבל יש מחיר לקסם.‬
‫ומה שאתה מבקש יעלה לשנינו ביוקר.‬
‫אני מודע למחיר הנבואה.‬
‫תליתי את עצמי פעם על עץ העולם.‬
‫נשארתי תלוי במשך תשעה לילות.‬ ‫פגעתי בעצמי בחנית שלי.‬
‫הצעתי את עצמי.‬
‫לאודין, מעצמי לעצמי.‬
‫הקרבתי עין כדי לזכות בהצצה.‬
‫מכאן.‬
‫קחי אותי אליה.‬
‫פחדתי ממה שבתוכי, בעור שלי.‬
‫בלמתי את זה.‬
‫אבל יש אמרה ישנה,‬
‫"במקום שרואים בו אוזניים של זאב...‬
‫"יש לצפות לזאב."‬
‫אתה הבערת את כל האש הזאת.‬ ‫תגיד לי למה לפחות?‬
‫אחת מבנותיי נועדה למות,‬
‫בנו של אודין ישחט אותה.‬
‫אלא אם אהרוג אותו קודם.‬
‫אתה מגן על המשפחה שלך.‬
‫הם לקחו את ילדיי כבולים בשלשלאות.‬
‫כל חיי הובילו לזה.‬
‫כל זה היה כדי לשחרר אותם.‬
‫היית יכול לשסף את גרונו של ת'ור בשנתו.‬
‫הייתי מאיים לא רק על ת'ור.‬
‫איש לא מבחין באלים שהורגים אלים.‬
‫דבר לא ישתנה.‬
‫אבל בת תמותה שתהיה אחראית לטבח כזה?‬
‫זה יצית אמונה.‬
‫טירוף כזה...‬
‫יברא מחדש את העולם.‬
‫תני לי את מבוקשי, סיד-קונה!‬
‫אמרתי לך. יש לזה מחיר!‬
‫לא!‬
‫לעורב שהרגתי קוראים "זיכרון",‬
‫וזאת תהיה המנחה שלך.‬
‫לא תוכל עוד להביט לאחור, היושב במרומים.‬ ‫זהו המחיר של ראיית הנולד!‬
‫לא!‬
‫לא.‬
‫מה שראית מתחיל היום.‬
‫בסופך, איש לא יסגוד לך ולא יאהב אותך.‬
‫ראיתי את היום הזה.‬
‫ראיתי את האבדון.‬
‫יש כל כך הרבה שאני לא זוכר.‬
‫אאולה!‬
‫אגיל.‬
‫זה הכי רחוק ש... ראיתי.‬
‫זה הייתי אני.‬
‫אמרת שאני אמות.‬
‫לא את.‬
‫אף פעם לא את.‬
‫הכרתי אותך, נכון?‬
‫קוראים לך אגיל.‬
‫אגיל-"יד אחת".‬
‫אאולה.‬
‫"הבוכייה".‬
‫הנה חזיר הבר שלך.‬
‫תראי כמה הרס זרעת.‬
‫לפני סופו של היום, החנית שלי תאדים מדמך.‬
‫בחרת לעמוד לצדו של אל שקרן.‬
‫לשתף פעולה עם הבוגד שלי.‬
‫האמונה שלך...‬
‫הפכה אותך לשוטה.‬
‫באת לעזרתי. למרות הכול.‬
‫אין דבר כזה "למרות".‬
‫לא בינינו.‬
‫עכשיו, הגשימי את נקמתך.‬
‫אפילו לוקי נלחם למען יותר מזה.‬
‫הוא עושה את זה למען החיים.‬
‫אני עושה זאת למען המתים.‬
‫ת'ור יכול למות למען שני הצדדים.‬
‫לא!‬
‫סיגריד...‬
‫אל תתאבלי.‬
‫אני הולכת למקום שבו מי-דבש‬ ‫יורדים מקורות התקרה כגשם.‬
‫וכל הקיבות שם מלאות.‬
‫תשמרי לי מקום על הספסל, אחות המגן שלי.‬
‫בואו. אקח אתכם בחזרה!‬
‫מה קרה לה?‬
‫היא רואה אותי, אבל היא...‬
‫היא אלה חדשה עכשיו.‬
‫עם ראיית הנולד שלי והזיכרון של אודין.‬
‫מיזוג בין הוואניר לאסיר.‬
‫נתחיל מחדש...‬
‫אם צריך.‬
‫היא כאן.‬
‫מה אתן עושות?‬
‫אתן חייבות לקחת אותה.‬
‫היא נפלה בקרב!‬
‫זו זכותה הטבעית! אתן חייבות לקחת אותה!‬
‫אתן חייבות... אתן...‬
‫אתן חייבות לקחת אותה!‬
‫בבקשה.‬
‫לא.‬
‫לא את.‬
‫לא את!‬
‫הנשק שלה היה מקולל‬ ‫ומונע ממנה את הכניסה לגן עדן.‬
‫לשימוש ב"אנטלר" יש תוצאה אחרת.‬
‫הבנים של הרבור נמצאים בוולהאלה.‬
‫היא רצתה לאחד את משפחתה.‬
‫ולהאלה אינו פרס לגיבורים.‬
‫אודין אוסף נשמות כחיילים.‬
‫כדי למלא את יער החניתות שלו בכוח אדיר.‬
‫תכיני אותה.‬
‫תעצמי את עיניה.‬
‫תני לחברתך להמשיך בדרכה.‬
‫היא לא תשרת יותר אלים כפויי טובה.‬
‫בהל, הרבור תהיה חופשית.‬
‫אודין הוא מלחמה.‬
‫אבל גם חוכמה.‬
‫הוא היה רוצה במותה?‬
‫הוא יכול לומר לי בעצמו‬ ‫אם הוא יסכים לצאת מהמגדל שלו.‬
‫אין כבוד לשמה,‬
‫אלא אם תהפוך אותה לקדושה מעונה.‬
‫אתה דובר אמת, ואני אבטח בה.‬
‫סנדרודיגה!‬
‫אני מזמן אותך.‬
‫ביקשת את מותי.‬
‫ומצאת כניעה.‬
‫אם תציגי בפניי מגן לבן,‬
‫אסגארד כולו יקבל את הכניעה שלך.‬
‫אחזיר אותך הביתה בדרך הראשית.‬
‫אבל תוכלי ללכת הביתה איתי.‬
‫יש רק תנאי אחד להסכם.‬
‫את חייבת לומר לי מה שמך האמיתי.‬
‫חשבתי שבאתי רק כדי לנקום.‬
‫אבל אני רוצה יותר.‬
‫אני רוצה עולם חופשי מבני מינך,‬
‫עתיד טוב יותר,‬
‫אפילו אם לא אזכה לראות אותו.‬
‫אתה שואל מה שמי.‬
‫הייתי הרבה דברים.‬
‫אני "הבוכייה" ו"כלת הדם".‬
‫אני בעלת "אנטלר" ורוצחת הוניר.‬
‫אני בתו של המלך גלאומאר.‬
‫אני אחרונת הענקים של "היד הפתוחה".‬
‫ביום כלולותיי,‬
‫טבחת במשפחתי בזמן שהם הניפו מגנים לבנים!‬
‫אתה מציע לי כניעה?‬
‫קבל את התשובה שלי!‬
‫קוראים לי סיגריד!‬
‫ואני לא פוחדת מאלים!‬
‫שיקרת לי כדי שהיא תחיה?‬
‫לא.‬
‫בוא לכאן, הוד'ר! תעזור לי איתו!‬
‫הדבקון הוא מה שהרג אותו.‬
‫לאן פרייה לקחה אותו? איפה ת'ור?‬
‫היא לקחה אותו לוולהאלה הקדוש.‬
‫אבל זה טוב לך, כלת-דם.‬
‫תהיה לך הזדמנות נוספת לשפד אותו.‬
‫שרפת את העולם כדי לפרוץ לאסגארד.‬
‫לוולהאלה אפשר להגיע בקלות.‬
‫כל שנדרש זה ליפול בשדה הקרב.‬
‫סיגריד!‬
‫המשיכי לחיות באגדות, ענקית קטנה.‬
‫סיגריד!‬
‫כן!‬ ‫-שתית מספיק.‬
‫כן.‬ ‫-עכשיו אנצח אותך.‬
‫מי הבא בתור?‬
‫את רטובה, אישה.‬
‫הם ידעו עלייך, אבל אף אחד לא סיפר לי.‬
‫הם הגנו עליי בניגוד לרצוני.‬
‫שיחקנו בנו וזרקו אותנו לכאן ולשם‬
‫בגלל גחמות של אחרים.‬
‫אבל עכשיו אנחנו יושבים ליד אותו אח.‬
‫וכך מתחיל...‬
‫שירה של סיגריד.‬
‫תרגום כתוביות: דוד סבן‬