SUMRAK BOGOVA
SIGRIDINA POEMA
Opsjenaru.
Spominji Lokija i budno ga očekuj.
Sve si nas ovo vrijeme usmjeravao i ispaljivao poput strijela.
Dosta je.
Kasno je za optužbe.
Ne iznosim ih.
Ali tvoj je rat sad u tijeku.
Ne moraš se skrivati.
Kažem ti, dosta je šaputanja.
Želiš li da Thor umre,
lati se jebenog oružja.
Ostavila nas je.
Bez ijedne riječi.
Bilo je riječi. Iskreno, i više od riječi.
Sigrid je to učinila?
Da me izbavi od zla.
Želi da preživimo sve ovo.
Da...
Da jedno drugomu pružimo dom koji zaslužujemo.
Vjenčat ćemo se.
Bar ona tako misli.
A ja ću ti biti dobar muž.
Zajedno smo legli.
Ali...
Ne želim tebe.
Baš smo par i pol.
Predugo sam se borio za san.
Sad ću se boriti za ženu kakva ona jest.
Jahat ćeš sa mnom?
Možeš li jahati ranjen?
Samo me sveži za konja.
Smlavite ih!
Thore, preklinjem te...
Tiwaz je pao.
Boj ti zasljepljuje brata.
Rekoh mu da ću dopustiti da umre.
Što će ti onda moj savjet?
Ja sam božica usjeva, on bog kiše.
Thor je...
pola moje žetve.
Neće me šikanirati.
Neće birati umjesto mene.
Kad je vaša ljubav uvenula, uvenuo je i svijet.
Ali ne možeš ga spasiti od njega samog.
- Dopustio bi poganki da mu naudi? - Bih.
Ako on tako želi.
Cijeli sam život voljen i hvaljen.
Pjevali su o Baldrovoj ljepoti.
Kako li je sjajan i bajan, govorili su.
Divna li ljetnog sunca.
Ali ono što traje vječno nije lijepo.
Kratak i ograničen život.
To je divota.
To je milost.
Misliš da čezne za smrtnim životom?
Smrtni život ima značaj.
Mi smo vječni i stoga nam je gore.
Nismo tijela, nego utjelovljenja.
Thor prezire ljudska plemena.
Ne.
Zavidi im.
Zato što skončaju.
Preklinjem te.
Zaštiti brata.
Održi naš uređeni svijet.
Neka još malo traje.
Kralju!
Pali ratnici.
Došli su iz Valhale.
Poslat ćemo ih natrag!
Čarobnice.
Kanio sam te oteti u snu.
Znam.
I kanio si ubiti muškarca koji sa mnom spava.
Kako bih mu spasila život, došla sam svojevoljno.
Imaš pitanje.
Postavi ga.
Današnji boj zapalit će svijet.
A iskra je koplje Krvave Nevjeste.
Vodi li do vuka? I posljednjeg rata?
Šalje li mog sina zmiji?
Želim vidjeti kraj svoje sage.
Porobio si gospu Freyu kako bi joj oduzeo moć.
Zašto nju to ne pitaš?
Bila je bezvrijedna kad sam je doveo kući.
Svoj je dar dala smrtnicama koje vade crijeva,
šumskim vješticama koje jašu vukove,
a koji se s majke prenosi na kćer.
S majke na kćer.
A njezino vidjelaštvo sad prebiva u tebi.
Daj mi to što ištem, Seid-Kona.
Mogu ti pokazati.
Ali magija ima cijenu.
A to što tražiš oboje će nas skupo stajati.
Znam cijenu proročanstva.
Jedanput sam se objesio na Drvo svijeta.
Ondje sam visio punih devet noći.
Ranjen svojim kopljem.
I prinesen na žrtvu Odinu.
Samom sebi.
Dao sam oko za letimičan pogled.
Ovuda.
Vodi me do nje.
Bojao sam se onoga što je u meni.
U mojoj koži.
I to potiskivao.
Ali postoji stara izreka.
„Ako vidiš vučje uši...
očekuj i vuka.”
Zapalio si ovu iskru. Hoćeš li mi bar reći zašto?
Jednoj od mojih kćeri suđeno je da umre.
Zaklat će je Odinov sin.
Osim ako ga prije toga ubijem.
Štitiš svoju obitelj.
Moju su djecu odveli u lancima.
Sav moj život vodio je do ovoga.
Kako bih im skinuo okove.
Thoru si u snu mogao prerezati grkljan.
Ne želim zgaziti samo Thora.
Nitko ne bi mario što se bogovi ubijaju.
Ništa se ne bi promijenilo.
Ali da takav pokolj počini smrtnica?
To bi izazvalo nevjericu.
Ta ludost...
Promijenila bi svijet.
Daj mi to što ištem, Seid-Kona!
Rekoh ti, to ima cijenu!
Ne!
Gavran kojeg sam ubila zove se Sjećanje.
Njega ćeš prinijeti na žrtvu.
Ne osvrći se, svevišnji! To je cijena predviđanja!
Ne!
Ne...
To što si vidio počinje danas.
Skončat ćeš.
Nitko te neće štovati i voljeti.
Vidio sam
ovaj dan.
Vidio sam propast.
Koječega se ne sjećam.
Áile!
Egille...
Dovde sam...
vidjela.
Ja sam bio taj.
Rekla si da ću ja umrijeti.
Ne ti.
Nipošto ti.
Poznavala sam te, zar ne?
Zoveš se Egill.
Jednoruki Egill.
Áile...
Uplakana!
Evo tvog vepra.
Posijala si propast.
Prije negoli ovaj dan završi,
tobom ću zakrvaviti svoje koplje.
Šuruješ s lažljivim bogom.
S onim koji me izdao.
Tvoja te vjera
namagarčila.
Došao si po mene. Poslije svega.
Poslije ne postoji.
Ne u našem slučaju.
A sad se osveti.
Čak se i Loki bori za više od toga.
On ovo čini radi živih.
Ja radi mrtvih.
Thor će umrijeti radi svih.
Ne!
Sigrid...
Nemoj tugovati.
Idem na mjesto gdje medovina teče sa stropnih greda.
I gdje je svaki trbuh pun.
Čuvaj mi mjesto za pivskim stolom.
Moja ratoborna sestro.
Dođite! Odvest ću vas nazad!
Što joj se dogodilo?
Vidi me, ali...
Sad je nova božica.
Posjeduje moju providnost i Odinovo Pamćenje.
Sjedinjava Vane i Ase.
Počet ćemo iznova.
Ako moramo.
Ovdje je.
Ovdje je!
Što radite?
Morate je uzeti.
Ubijena je u boju!
To je njezino pravo! Morate je uzeti!
Vi...
Morate je uzeti!
Molim vas...
Molim vas.
Ne.
Ne ti...
Ne ti!
Njezino je oružje bilo ukleto pa stoga ne može ući u raj.
Rogovlje će imati vlastiti ishod.
Hervorini su sinovi u Valhali.
Htjela je povezati svoju obitelj.
Valhala nije nagrada junaku.
Odin uzima duše u vojsku.
Da svoju bojnu šumu ispuni moćnom silom.
Izvedi posmrtni obred.
Zatvori joj oči.
Pusti prijateljicu u onaj svijet.
Više neće služiti nezahvalnim bogovima.
U Helu će Hervor biti slobodna.
Odin je rat.
Ali i mudrost.
Bi li joj poželio smrt?
To bi mi mogao osobno reći kada bi napustio toranj.
Za nju nema časti.
Osim ako je ne pretvoriš u mučenicu.
Zboriš istinu pa ću ti vjerovati.
Sandraudiga,
pozivam te!
Tražila si moju smrt.
I našla predaju.
Pokažeš li mi bijeli štit,
Asgard će prihvatiti tvoju pokoru.
Nosit ću te doma utabanom stazom.
No doma možeš i pješačiti.
Sporazum ima samo jedan uvjet.
Moraš mi reći svoje pravo ime.
Mislila sam da sam došla zbog osvete.
Ali želim više od toga.
Želim svijet bez tvoje vrste.
Bolju budućnost,
čak i ne budem li je doživjela.
Pitaš kako mi je ime?
Ja sam štošta.
Ja sam Uplakana i Krvava Nevjesta.
Vlasnica sam Rogovlja
i Hoenirova krvnica.
Kći sam kralja Glaumara.
Posljednja sam pripadnica divova Otvorena Dlana.
Na dan mog vjenčanja,
poklao si moju obitelj
dok je držala bijele štitove!
Želiš da se predam?!
Evo mog odgovora!
Zovem se Sigrid!
I ne bojim se
bogova!
Lagao si mi kako bi preživjela?
Ne...
Hödr, dođi! Pomozimo mu!
Ubila ga je imela.
Kamo ga je Freya odvela?
Gdje je Thor?
Odvela ga je u svetu Valhalu.
Ali to ti ide na ruku, Krvava Nevjesto.
Imaš još jednu priliku da ga zakolješ.
Da bi ušla u Asgard, spalila si svijet.
Valhala se lako da zavrijediti.
Samo moraš pasti na bojišnici.
Sigrid!
Živi u legendi,
mali dive.
Sigrid...
Sigrid!
- Da! - Dosta si pio.
- Da. - Sad si moj!
Sljedeći?
Mokra si, ženo.
Znali su za te, no ništa mi nisu rekli.
Štitili su me protiv moje volje.
Nama su se poigravali i bacakali nas
vjetrovi i hirovi drugih.
No sad obitavamo na istom ognjištu.
I tako počinje...
Sigridina poema.
Prijevod titlova: Mateo Čakanić