AZ ISTENEK ALKONYA
SIGRID DALA
Szélhámos!
Ha Lokit emlegeted, számíts a jöttére!
Egész idő alatt mint nyílvesszőket tartottál célra, és lőttél ki minket.
Többé már nem!
Kései órát választottál a vádaskodásra.
Nem vádaskodom.
De a háborúdat már vívják.
Nem kell tovább rejtőznöd. Ezért azt mondom, nincs több suttogás.
Ha holtan akarod Thort,
ragadj magad is fegyvert!
Szó nélkül elhagyott minket.
Voltak szavak, és nem csak azok.
Sigrid tette ezt?
Hogy megóvjon a bajtól.
Azt akarja, hogy távol éljünk mindettől.
Hogy megteremtsük magunknak az otthont, amit szerinte megérdemlünk.
Egybekelünk majd, azt hiszi.
És jó férjed leszek.
Mind együtt háltunk.
De nem téged akarlak.
Szép kis pár vagyunk.
Túl sokáig harcoltam egy álomért.
Küzdeni fogok a nőért, aki lett belőle.
Velem lovagolsz?
Tudsz így egyáltalán lovagolni?
Ha rákötözöl a hátasra.
Szaggassátok őket darabokra!
Thor, esedezem...
Tiwaz elesett.
A csata elvakítja bátyádat.
Azt mondtam neki, vágyom a halálát.
Akkor miért keresed a tanácsom?
Én a gabonaistennő vagyok, ő az eső istene.
Thor maga a termésem fele.
Nem leszek pelyva.
Nem dönthet helyettem.
Szerelmetekkel együtt a világ is elsorvadt.
- De önmagától nem lehet megóvni. - Hagynád, hogy egy pogány nő bántsa?
Igen.
Ha ő is ezt akarja.
Éltem során mindig szerettek és magasztaltak.
Megénekelték Baldr szépségét.
Mily fényes, azt mondják. Mily ragyogó.
Mily festői a nyári nap.
De az, mi szép, nem tarthat örökké.
Egy rövid és véges élet, az a dicsőség.
Az az áldás.
Úgy véled, halandó életre vágyik?
Egy halandó életnek van célja.
Mi örökkévalók, és ezért kevesebbek vagyunk.
Nem testek, hanem megtestesülések.
Thor gyűlöli az embereket.
Nem.
Irigyli őket.
Mert bevégeztetnek.
Könyörögve kérlek, védd meg a bátyádat!
Őrizd meg világunk rendjét!
Tartson egy kicsivel tovább!
Királyom!
Einherjarok.
Eljöttek a Valhallából.
És mi visszaküldjük őket!
Varázslónő!
Álmodban elragadhattalak volna.
Tudom.
És megölted volna a férfit, akivel megosztom ágyamat.
Hogy megkíméljem életét, önként eljöttem.
Kérdésed van.
Kérdezz hát!
A mai csata lángba borítja a világot.
És a Vérmenyasszony lándzsája a szikra.
Ez vezet a farkashoz és az utolsó háborúhoz?
Ez küldi fiamat a kígyóhoz? Látni kívánom sagám végét.
Rabszolgáddá tetted Freyja úrnőt, hogy elvedd hatalmát.
Miért nem őt kérdezed meg?
Arám mit sem ért, mikor hazahoztam.
Ajándékát belekben turkáló halandóknak adta,
az erdő farkason lovagló boszorkányainak.
Anyáról leányra szállt.
Anyáról leányra.
És hatalma most benned lakozik.
Add meg, amire vágyom, Seid-Kona!
Megmutathatom.
De a varázslatnak ára van.
És amit kérsz, mindkettőnknek sokba fog kerülni.
Ismerem a jövendölések árát.
Egykor felakasztottam magam a Világfára.
Kilenc teljes éjszakán át függtem ott, saját lándzsámmal átdöfve.
És felajánlottam magam Odinnak. Magamat magamnak.
A szememet áldoztam egyetlen pillantásért.
Erre!
Vezess hozzá!
Féltem attól, mi bennem lakozott. A bőrömben.
És visszafogtam.
De úgy tartja a régi mondás:
„Ha farkas fülét látod...
farkasra számíts!”
Te pattintottad ki mindennek a szikráját. Elárulnád legalább, miért?
Egyik leányomra halál vár.
Odin fia fogja megölni.
Hacsak én nem ölöm meg előbb.
A családodat védelmezed.
Láncra verték a gyermekeimet.
Egész életem ide vezetett.
Azért, hogy széttörjem béklyóikat.
Elvághattad volna Thor torkát álmában.
Nem csak Thorra lennék fenyegetés.
Ha isten öl istent, az észrevétlen marad.
Semmi sem változott volna.
De ha egy halandó mészárlást rendez?
Az fölülmúlná a képzeletet.
Az az őrület...
Átformálná a világot.
Add meg, amire vágyom, Seid-Kona!
Megmondtam. Ára van!
Ne!
A holló neve, mit megöltem, Emlékezet,
és ez lesz az áldozatod.
Nem nézel többé a múltba, dicső úr. Ez a jövőbe látás ára.
Ne!
Amit láttál, az ma kezdődik.
Eljön számodra a vég, nem imádnak és nem szeretnek többé.
Láttam ezt a napot.
Láttam a végzetet.
Oly sok mindenre nem emlékszem.
Áile!
Egill!
Eddig láttam előre.
Én voltam az.
Azt mondtad, én halok meg.
Nem te.
Nem ezt mondtad.
Ismertelek. Nem igaz?
Egillnek hívnak.
Félkezű Egill.
Áile.
Könnyező!
Itt a vadkanod.
Lásd a pusztítást, mit hoztál!
Mielőtt véget ér a nap, vörösre festem véreddel a lándzsámat.
A hazug istennel szövetkezel.
Árulómmal játszol össze.
Hited bolonddá tett.
Eljöttél értem. Mindazok után, amit tettem.
Semmi sem ért véget.
Számunkra nem.
Teljesítsd be bosszúdat!
Még Loki célja is magasztosabb.
Ő az élőkért teszi.
Én a holtakért.
Thor mindkettőért meghalhat.
Ne!
Sigrid!
Ne gyászolj!
Ahová megyek, mézsört ád még a mennyezet is,
és minden has tele van.
Foglalj nekem helyet a sörpadnál, harcos nővérem!
Jöjjetek! Visszaviszlek titeket.
Mi történt vele?
Lát engem, de...
Új istennő lett.
Az én jövőbe látásommal és Odin Emlékezetével.
Egyesült benne ván és áz.
Újrakezdjük, ha kell.
Itt van.
Mit csináltok?
El kell vinnetek őt.
Csatában esett el.
Kiérdemelte. El kell vinnetek!
El kell...
El kell vinnetek!
Kérlek!
Ne!
Csak te ne!
Átok ült a fegyverén, ezért nem léphet a mennyekbe.
Az Agancs más végzetet hordoz.
Hervor fiai a Valhallában vannak.
Egyesíteni akarta a családját.
A Valhalla nem a hősök jutalma.
Odin katonának viszi el a lelkeket.
Hogy hatalmas sereggel töltse meg lándzsaerdejét.
Készítsd fel a halottat!
Csukd le a szemét!
Engedd eltávozni a barátodat!
Nem szolgál többé hálátlan isteneket.
Hélben Hervor szabad lesz.
Odin a háború.
De a bölcsesség is.
Holtan akarná látni?
Elmondhatná ő maga, ha elhagyná tornyát.
Nem fogja becsület övezni,
hacsak nem teszed mártírrá.
Szavaid igazak, és bízom bennük.
Sandraudiga, megidézlek.
Halálomat kívántad.
De előttem térdelsz.
Ha mutatsz egy fehér pajzsot,
Asgard elfogadja a behódolásod.
Én viszlek haza a kitaposott úton.
De velem hazatérhetsz.
A megállapodásnak csak egy feltétele van.
El kell árulnod a valódi neved.
Azt hittem, csupán a bosszúért jöttem.
De többet akarok.
Meg akarom szabadítani a világot a fajtádtól.
Szebb jövőre vágyom,
még ha én nem is láthatom meg.
A nevemet akarod tudni.
Sok minden voltam már.
Én vagyok a Könnyező és a Vérmenyasszony.
Én vagyok az Agancs forgatója és Hönir gyilkosa.
Glaumar király lánya vagyok.
Én vagyok Nyitott Tenyér óriásainak utolsó sarja.
A menyegzőm napján
lemészároltad a családomat,
miközben fehér pajzsot tartottak a magasba.
Behódolást ajánlasz?
Itt a válaszom!
Sigrid a nevem.
És nem félem az isteneket!
Hazudtál, hogy ő élhessen?
Ne!
Gyere, Hödr! Segíts!
A fagyöngy tette mártírrá.
Hová vitte Freyja? Hol van Thor?
A megszentelt Valhallába vitte.
De ez jót ígér neked, Vérmenyasszony.
Még egy esélyed lesz ellene.
Hogy elérj Asgardba, felégetted a világot.
A Valhallát könnyedén ki lehet érdemelni.
Csupán el kell esned a csatamezőn.
Sigrid!
Élj a legendákban, apró óriás!
Sigrid!
- Jó! - Részeg vagy.
- Igen. - Most már itt vagy.
Ki következik?
Nedves vagy, asszony.
Tudtak rólad, de nekem nem szóltak.
Akaratom ellenére dajkáltak.
Játszadoztak velünk, és dobáltak minket
kényük-kedvük szerint.
De most ugyanaz a csarnok lett otthonunk.
És imígyen elkezdődik...
Sigrid dala.
A feliratot fordította: Rádóczki Attila