‪NETFLIX PREZINTĂ
‪GROENLANDA ‪CONFORM ULTIMELOR SURSE, 1905
‪E ceva acolo!
‪Du-te după ei, Iver.
‪Du-te repede să vezi ce este. ‪Dă-mi felinarul.
‪E căpitanul!
‪Domnule, ați găsit ceva?
‪Ajută-l pe Jørgensen. ‪Are picioarele înghețate.
‪Haide.
‪- Vine Holm. ‪- Repede, Unger. Adu apa.
‪Sus capul, Jørgensen.
‪- Grăbește-te cu apa, Unger. ‪- Vine!
‪- Sus cu el! Ușor. ‪- E în regulă. Ne ocupăm noi.
‪Liniștește-te, Jørgensen!
‪Apa, Unger!
‪- Haide! ‪- Vine.
‪Poftim. Liniștește-te, Jørgensen!
‪- Ai whisky? ‪- Da.
‪Dă-i să bea.
‪Poftim.
‪Stai.
‪Dă-mi-o.
‪Ține-l, Ejnar!
‪Respiră, Jørgensen. Haide, respiră!
‪S-o facem.
‪Așa.
‪- Țineți-l. ‪- Unu, doi, trei.
‪BAZAT PE O POVESTE REALĂ
‪AJUNUL CRĂCIUNULUI, 1909 ‪NORD-ESTUL GROENLANDEI
‪Bun.
‪- Mulțumesc. ‪- Poți?
‪Bun. Miroase a Crăciun.
‪Unu, doi, trei!
‪- Cui i-e foame? ‪- Tuturor.
‪Mor de foame.
‪Poftim, băieți!
‪- Grozav. ‪- În sfârșit.
‪Te-ai întrecut pe tine, scumpule.
‪- Era timpul să-ți găsim un rost. ‪- Mersi.
‪- Frumos. ‪- Îmi acordați atenția voastră, domnilor?
‪- Gata petrecerea. ‪- Liniște, Poulsen.
‪- Vreau să ridicați paharele. ‪- Sigur.
‪Pentru…
‪Pentru cei dragi de acasă, ‪pentru cei care și-au dat viața
‪explorând ultimele părți necunoscute ‪ale regatului nostru.
‪Pentru Expediția Danemarcei.
‪Și pentru voi, pentru că mă ajutați ‪să le îndeplinesc misiunea.
‪Skål!
‪Suntem la jumătate.
‪Căutarea noastră lungă ‪nu a mers cum plănuiam.
‪Jørgensen poate depune mărturie.
‪Cum era de așteptat,
‪a fost greu să găsim semne ‪ale expediției dispărute.
‪Totuși,
‪am găsit asta.
‪Jurnalul unuia dintre ei.
‪Și o hartă
‪care pare să indice locul
‪tumulului
‪unde Mylius-Erichsen și-a lăsat ultimele ‪însemnări despre pământul necunoscut.
‪Ce e un tumul?
‪Un morman de pietre ‪care se vede de departe.
‪Așa că voi mai încerca o călătorie.
‪Poftim?
‪Încă una?
‪Acum mai departe, ‪dincolo de calota glaciară,
‪ca să recuperez descoperirile lor.
‪Deci nu mergem acasă?
‪De asta suntem aici, băieți.
‪Fără aceste descoperiri, putem pierde ‪nordul Groenlandei, reclamat de americani.
‪Acum, Jørgensen e infirm.
‪Și n-o pot face singur.
‪Astfel, un norocos dintre voi ‪are șansa vieții sale.
‪Vreau un voluntar care să mă însoțească.
‪Nu s-a oferit nimeni încă?
‪Glumești, nu?
‪Jørgensen are picioarele distruse. ‪Nu urmezi tu, Laub?
‪Taci, Poulsen! Unii avem familie.
‪De ce nu vreți să mergeți cu el?
‪Ai văzut harta.
‪E ca și cum ai merge din Moscova la Roma ‪în căutarea unui morman de pietre.
‪Ca să nu mai zic că o faci cu căpitanul.
‪Iver îl cunoaște bine.
‪Știa totul despre el ‪înainte să urce la bord, nu?
‪Am citit despre el,
‪dar toți ați făcut-o, nu?
‪Nu toți îl admirăm, Iver Iversen.
‪- Nu toți știu să citească. Așa-i, Unger? ‪- Citește asta!
‪Hai!
‪Căpitane.
‪Mă…
‪întrebam…
‪Nu știu câți s-au oferit deja…
‪Niciunul.
‪Ceea ce încerc să spun e că,
‪practic, n-am nimic de făcut.
‪Cât timp stăm aici ‪nu e nevoie de motor.
‪Aș vrea să vin cu tine, dacă-mi permiți.
‪Mă pricep cu pușca și învăț să mân câinii.
‪Aș vrea să vin, căpitane.
‪O să țin minte. Mulțumesc, Iversen.
‪Mulțumesc, căpitane.
‪Poulsen, dă-mi hamurile.
‪- Ce face Iversen? ‪- Haide!
‪- Cred că are nevoie de ajutor. ‪- Stai acolo.
‪Stați aici, da?
‪Bun.
‪Opriți-vă!
‪Stați acolo!
‪Vorbește tu cu el.
‪Stai să te-ajut.
‪Iversen, câinii lucrează pentru tine.
‪Nu uita asta.
‪Pe gheață,
‪fiecare câine poate ‪trage 45 kg de la bun început.
‪După ce acele kilograme sunt mâncate,
‪acel câine devine un lest.
‪Așa că împușcăm cel mai rău câine ‪și îl dăm celorlalți să-l mănânce.
‪Așadar, Iversen, nu te împrieteni cu ei.
‪- Ai auzit că Iversen s-a oferit voluntar. ‪- Da, dle.
‪Ce crezi despre el?
‪- Despre Iversen? ‪- Da.
‪E un băiat bun.
‪Foarte curajos. Are caracter puternic.
‪L-ai văzut cu câinii?
‪E clar că mai are de învățat.
‪Dar crezi că o poate face?
‪Așa cred, da.
‪Asta e tot.
‪Nu fi absurd.
‪Sigur e prea greu.
‪Îți spun că nu se scufundă. ‪Au cheltuit deja un milion de dolari.
‪Are turbine combinate ‪și motoare cu piston
‪care mențin garantat ‪o viteză de 21 de noduri.
‪- Îmi traduce cineva? ‪- Despre ce vorbești, Iver?
‪Alabama nu e bun pentru tine?
‪Spune-i asta căpitanului ‪și o să-ți tragă un glonț în cap.
‪De obicei aș spune ‪că Poulsen vorbește prostii,
‪dar sunt de acord cu el. ‪Nu i-aș spune nimic.
‪Căpitanul nu e așa rău.
‪Iver, cred că ți-ai pierdut mințile.
‪Ce știi despre supraviețuirea ‪pe gheață la -40 de grade?
‪Da, și urși polari, și alte chestii ‪înfricoșătoare de acolo.
‪Cred că Iver stăpânește bine câinii acum.
‪Nu e prea târziu să te răzgândești.
‪E al treilea drum aici ‪și încă urăsc câinii ăia nenorociți.
‪Dacă ar fi și mai corciți, ‪ar fi vai de capul lor.
‪Hai că sunt uimitori.
‪După ce te încrezi în cel din față, ‪totul merge bine.
‪Al meu e Bjørn. ‪Îi coordonează pe ceilalți.
‪El face toată treaba.
‪Iver și noul lui câine preferat, Bjørn!
‪Simt că te-am dezamăgit.
‪Trebuie să te recuperezi.
‪În plus, s-a oferit Iversen.
‪Ce e?
‪E mecanic.
‪Nici n-ar fi cu noi ‪dacă nu ne lăsa motorul în Reykjavik.
‪Ai grijă de vas în lipsa mea.
‪Trebuie s-o spun.
‪Nu mai ești tânăr.
‪Îți riști viața. Și pe a lui Iversen.
‪Vrei să renunțăm fără să încercăm?
‪Am încercat.
‪Ne-am străduit.
‪Aiurea.
‪Și Naja?
‪Crezi că te va aștepta?
‪- N-ai nimic de dovedit. ‪- Nu e vorba de mine.
‪Instrucțiunile comitetului au fost clare. ‪Marea e liberă până în iulie.
‪Dacă nu ne întoarcem până în august, ‪înainte să înghețe marea, plecați.
‪- Veți fi pe cont propriu. ‪- E un ordin!
‪Iversen e cel mai bun om, ‪dacă nu singurul, dispus să vină.
‪Îți respect grija, dar plecăm mâine.
‪Da, căpitane.
‪GOLFUL INDEPENDENȚEI
‪DEZASTRUL LOVEȘTE EXPEDIȚIA DANEMARCEI
‪LIDERUL MYLIUS-ERICHSEN ȘI DOI OAMENI, ‪MORȚI. CORPURILE, PIERDUTE DEFINITIV.
‪ZIUA 1 ‪MARTIE 1910
‪Iver, mai aproape de căpitan.
‪Da, asta e.
‪Trei, doi, unu.
‪Excelent.
‪Mulțumesc.
‪- Baftă! ‪- Mulțumesc.
‪Mulțumesc.
‪Ne vedem în august.
‪- Aveți grijă, băieți! ‪- Și tu, căpitane.
‪Numai bine.
‪Baftă!
‪Mulțumesc, Jørgensen.
‪Succes, căpitane.
‪Haideți, băieți!
‪Succes, Iver!
‪Va avea nevoie de el.
‪Iversen!
‪Treci în spate.
‪Haide, Bjørn!
‪Haideți, băieți!
‪Doamne!
‪- Încercăm să ajungem acolo? ‪- Mereu există o cale de urcare.
‪Numai să găsim cea mai rapidă rută.
‪Sigur există și o cale rapidă de coborâre.
‪De aceea vreau să te concentrezi mereu.
‪Trebuie să urcăm ca să trecem.
‪Haide!
‪Unu, doi, trei, trage! Unu, doi, trei.
‪Trage!
‪Asta e.
‪Parcă am fi aterizat pe Lună.
‪Câți metri cubi de gheață crezi că sunt?
‪Cred că cel puțin două milioane, nu?
‪Vreau să te uiți pe unde mergi.
‪Hai să-i desfacem, Iversen.
‪Citesc articolul tău
‪despre Expediția Danemarcei.
‪E uimitor, așa-i?
‪Sunt aici cu tine și îți citesc articolul.
‪Foarte interesant.
‪Aveau mult echipament, nu? ‪Aveau chiar și un automobil.
‪- Gândește-te cum e s-o conduci pe gheață. ‪- E absurd.
‪Ce marcă să fi fost, căpitane? Crossley?
‪Ce putere avea motorul? Îți amintești? ‪Între patru și opt cai putere?
‪Căpitane.
‪E câinele meu din față, Bjørn.
‪Cred că ar vrea să vină în cort. ‪Te-ar deranja?
‪ZIUA 26
‪Nu e de mirare că s-au rătăcit aici.
‪Da.
‪Singur
‪Pe gheață
‪Singur
‪Pe gheață
‪Nu e nimeni în jur
‪Nici țipenie de om
‪Doar eu și Ejnar
‪Pe gheață!
‪Voiam să întreb, căpitane.
‪Ce crezi că s-a întâmplat de fapt
‪cu Expediția Danemarcei?
‪Cu Mylius-Erichsen?
‪Uneori e mai bine ‪să nu gândești prea mult.
‪L-ai cunoscut bine?
‪A fost un prieten drag.
‪Un explorator bun.
‪Dar nu știa când să renunțe.
‪Am găsit un singur cadavru.
‪Al groenlandezului Brønlund.
‪Ceilalți doi s-au pierdut în gheață.
‪Imaginează-ți să mori așa.
‪Singur în locul ăsta.
‪Au rezistat doar ultimele lui cuvinte ‪din jurnal și de pe hartă.
‪Nu te gândești că nu vei reuși.
‪Mereu crezi că va exista o cale.
‪Bună, Bjørn!
‪Scuze că te-am lăsat afară.
‪Căpitanul a spus că n-ai ce căuta înăuntru ‪dacă faci gălăgie.
‪Bine?
‪Da.
‪Acum am pus-o pe foc.
‪Să-ți arăt ceva.
‪Magie inuită.
‪În Alaska, fac asta în condiții similare, ‪când vor să meargă repede.
‪Vezi?
‪Un strat subțire de gheață.
‪Haideți, băieți!
‪- Iversen! ‪- Da?
‪- Vezi norii cirrus din nord? ‪- Nu, căpitane.
‪Văd doar soarele!
‪Iversen!
‪Câinii miros pământ! Încetinește!
‪Iversen, oprește-te!
‪Stați!
‪Ai grijă.
‪Așa.
‪- O să cobori. ‪- Bine.
‪La naiba!
‪Îl văd! E Bjørn.
‪Prinde frânghia.
‪Bine.
‪Îl aduc eu.
‪Ești bine?
‪Hai sus! O să tragem sania.
‪Lasă câinele!
‪Îl aduc! Stai!
‪Nu!
‪După calculele mele,
‪am pierdut mâncare pentru câini ‪pe două săptămâni,
‪am pierdut jumătate din ceai ‪și o canistră de parafină.
‪- Și pe Bjørn, căpitane. ‪- E doar un câine, Iversen.
‪A fost riscant să te iau cu mine,
‪dar mă gândeam că experiența din Marină ‪ți-a dat disciplina ascultării ordinelor.
‪Îmi pare rău, căpitane.
‪Măcar mâine o să părăsim calota.
‪Haideți!
‪Stai.
‪Haideți! Acum!
‪Hai!
‪Haideți!
‪Așa.
‪ZIUA 48
‪Căpitane,
‪pot să-ți pun o întrebare personală?
‪Spune.
‪De ce faci asta?
‪De ce mai faci asta,
‪aici, în astfel de locuri?
‪Mai mult singur,
‪riscându-ți viața.
‪Nu ai…
‪Nu ai pe cineva special ‪care te așteaptă acasă?
‪Munca noastră…
‪cere cât mai puține poveri.
‪Nu poți să stai cu mintea ‪la 3,000 km depărtare.
‪Deci… de ce faci asta?
‪De ce face cineva ceva? ‪De ce ești mecanic?
‪Doar la asta mă pricepeam. ‪Să repar motoare.
‪Exact.
‪Ce ți-au spus când ai venit la noi, ‪în Reykjavik?
‪Știu că are de-a face cu americanii
‪și cu pământul revendicat de ei.
‪Dar, sincer să fiu, căpitane,
‪eram încântat ‪să merg în Groenlanda cu tine,
‪într-o expediție adevărată.
‪E un teritoriu necunoscut, Iversen.
‪Americanii susțin
‪că partea de sus a Groenlandei ‪e separată de un canal de restul țării,
‪dar nimeni n-a dovedit-o încă.
‪E muncă importantă.
‪Înțeleg.
‪Te poate face faimos, Iversen.
‪Eu, faimos? Mă îndoiesc ‪că doamnele ar sta la coadă pentru mine.
‪Nu te grăbi cu judecata.
‪Înainte trebuie să găsim blestemăția aia.
‪CANALUL PEARY
‪Cum te cheamă?
‪Ce-i aia?
‪Le-am găsit pe navă.
‪Da.
‪Ai uitat, nu?
‪E drăguță.
‪Blândă și atentă.
‪- Îi zic dra Afecțiune. ‪- Ai botezat-o?
‪Da.
‪- Dra Afecțiune. ‪- Ce nume mai e și ăsta?
‪- Și asta? ‪- Cea mică și zâmbitoare?
‪E micuța dră Rază-de-Soare.
‪- Ar râde la glumele mele. ‪- Ar râde de numele ăla stupid.
‪Îți atrage atenția vreuna, căpitane?
‪Îmi place aceasta.
‪Are un nume?
‪Nu încă.
‪O voi boteza Naja.
‪Da. Ea e Naja.
‪Bine, atunci.
‪Dacă nimeni nu are nimic de obiectat,
‪tu și Naja veți fi împreună ‪din ziua aceasta.
‪Amin.
‪Hai!
‪- Reușești? ‪- Da.
‪Asta e.
‪JURNALELE LUI MYLIUS?
‪Haide!
‪Nimic?
‪Nimic.
‪Niciun semn de viață. Nici măcar o pasăre.
‪Nici mâncare pentru câini.
‪- Ce ai făcut cu ăsta? ‪- Ce?
‪Ăsta.
‪- N-am făcut nimic. ‪- Trebuie să fi făcut ceva.
‪Nu mai funcționează. Chiar ești un idiot?
‪- Am încurcat-o fără el. ‪- Căpitane, eu…
‪Repară-l.
‪Fără aragaz, suntem ca morți, înțelegi?
‪- Înțelegi asta? ‪- Îmi dai ceainicul, căpitane?
‪Trebuie să înjumătățim rațiile de acum.
‪Pune totul pe sanie.
‪Haide, Iversen!
‪ZIUA 84
‪Trebuie să facem ‪o ușoară corecție de traseu.
‪- Căpitane. ‪- Da, Iversen?
‪Vorbește, omule.
‪Nu mai avem provizii.
‪E un moment când poate…
‪Când poate ce?
‪- Acceptăm că… ‪- Că am eșuat, Iversen?
‪Vrei să renunți?
‪E prea greu?
‪Ți-e dor de casă?
‪Nu, căpitane. Asta e…
‪Avem hartă. Îl vom găsi.
‪Dar nu dacă stăm să discutăm, nu?
‪Da, dar…
‪Și ne vom întoarce pe Alabama ‪până în august.
‪Și rămânem la o singură sanie.
‪Iversen.
‪Uite.
‪Ce e?
‪E un tumul.
‪Cred că ai dreptate.
‪Căpitane, au fost aici.
‪Au fost aici, căpitane!
‪E un loc de tabără.
‪Pemmican.
‪- Și supă de coadă de bou. ‪- Stai.
‪8 august 1907.
‪„Fără hrană pentru noi și câinii noștri,
‪trebuie să plecăm de aici ‪spre zonele de coastă,
‪cu vânat,
‪destul cât să facem cei 930 km ‪înapoi la navă.”
‪Nu aveau mâncare, căpitane, ‪dar au lăsat astea.
‪„Am descoperit și am lăsat o dovadă ‪în acest tumul
‪a inexistenței Canalului Peary.
‪Navy Cliff se unește cu continentul ‪prin Heilprin Land,
‪așa că aproape ne-am îndeplinit misiunea.
‪Sperăm să ajungem la navă ‪până la finele lui septembrie,
‪cu sau fără câini.
‪Locotenentul Mylius-Erichsen,
‪conducătorul Expediției Danemarcei ‪în nord-estul Groenlandei.”
‪Robert Peary și americanii s-au înșelat.
‪Asta e.
‪Pentru asta am venit.
‪E frumos, nu-i așa?
‪Frumos.
‪Nu înțeleg de ce e important ce am găsit,
‪dar văzând cum zâmbești, căpitane, ‪văzând cum râzi…
‪Groenlanda e un întreg.
‪SUA nu au niciun drept aici.
‪Danemarca îți va mulțumi într-o zi, ‪Iver Iversen.
‪E timpul să sărbătorim. ‪Pune supa la încălzit.
‪Acum putem pleca acasă.
‪Ca mersul de la Roma la Moscova ‪în căutarea unui morman de pietre.
‪Poftim?
‪Asta spuneau băieții pe navă.
‪Acum îi poți pune la punct.
‪Acasă, pe Alabama.
‪Apoi cu adevărat acasă.
‪ZIUA 132
‪Crezi că putem mânca ficatul?
‪Restul e piele și os.
‪N-ar fi otrăvitor?
‪Pentru că a murit de epuizare?
‪Să nu riscăm.
‪Dar ce e chestia aia
‪cu o lingură de argint ‪într-o oală cu ceva otrăvitor?
‪- Își schimbă culoarea. ‪- Exact.
‪Păcat că nu avem argint.
‪Ai argint?
‪Într-adevăr.
‪Ce-i?
‪Ce este?
‪Spuneai că nu ai pe nimeni acasă.
‪Fără poveri la drum.
‪A fost un cadou.
‪Bine, hai s-o facem.
‪Cum ar trebui să fie?
‪- Nu-mi amintesc. ‪- Nici eu.
‪- Ar trebui să se înverzească? ‪- Dacă e otrăvitor?
‪Da. Așa cred.
‪Sună cunoscut.
‪- Nu e… verde. ‪- E mai mult maro decât verde.
‪Sigur nu e verde.
‪La naiba!
‪Câini nenorociți!
‪La naiba!
‪Căpitane!
‪Dă-mi mâna!
‪Ești bine.
‪Te țin eu.
‪E în regulă.
‪Nu-mi vine să cred ‪că doar ăsta a fost rupt.
‪Așa.
‪Ar trebui să fie bine.
‪Ți-e cald, căpitane?
‪Să pierdem doi câini așa…
‪Era șansa noastră.
‪- Care? ‪- Ursul.
‪Exact ca noi.
‪Voia carne.
‪Mi-e dor de ele.
‪De cine?
‪De femei.
‪Și mie.
‪Nu așa.
‪Vorbesc de compania feminină.
‪Sunt diferite, nu-i așa? ‪Vocile lor, mirosul lor.
‪Mi-e dor de râsul lor.
‪Când aveam 16 ani ‪și urma să intru în Marină,
‪bunicul m-a întrebat dacă merg cu el ‪în portul din Copenhaga.
‪Credeam că o să ne uităm la nave, ‪așa că m-a dus.
‪Am pus și merinde pentru amândoi.
‪Dar el avea alte planuri.
‪Voia să se asigure ‪că sunt pregătit să plec pe mare
‪și, cum a zis, că „sunt bărbat”.
‪M-a dus în cartierul felinarelor roșii ‪ca să cunosc femeile,
‪să nu mă fac de râs ‪pe unde aveam să umblu.
‪Nu m-am opus.
‪Am ajuns cu o femeie mai în vârstă.
‪Trebuie să recunosc
‪că m-a educat bine în toate cele.
‪Când aveam 16 ani,
‪tata m-a dus la spital,
‪la secția de boli venerice,
‪ca să-mi arate consecințele grave ‪ale unui asemenea comportament.
‪A fost foarte dezgustător.
‪Căpitane?
‪Ce faci?
‪Căpitane, oprește-te.
‪Ce faci? Oprește-te!
‪Ce faci?
‪Ca să reușim, ‪nu ne trebuie poveri la drum.
‪Lăsăm tot ce nu e absolut vital.
‪Mai sunt 320 km până la navă.
‪ZIUA 164
‪Trebuie să traversăm aici.
‪Poftim?
‪- De ce nu putem ocoli? ‪- Nu am avea timp.
‪Trebuie să facem un tumul.
‪Nu crezi că vom reuși, așa-i?
‪Dacă e așa, pierdem tot.
‪Măcar dacă dovezile și jurnalele noastre ‪sunt păstrate aici, într-un tumul,
‪pot fi găsite.
‪Bun.
‪Iversen.
‪Putem s-o facem.
‪Asta a pățit Mylius-Erichsen, nu?
‪Să mergem.
‪Ce e?
‪Nimic.
‪Trebuie să mă întind puțin.
‪Ridică-te! Haide!
‪Haide! Ridică-te!
‪Sus!
‪Uite.
‪Acolo e Alabama!
‪- Ne-am întors! ‪- Ne-am întors!
‪Ne-am întors!
‪S-au întors călătorii!
‪Trageți clopotul!
‪- E pe pământ. ‪- Ce?
‪Catargul e pe pământ.
‪Dar unde e nava mea?
‪Nu știu.
‪Au construit o colibă din bucăți de navă.
‪E cineva?
‪Cineva?
‪Nu, ne-au părăsit!
‪Nu!
‪Ați plecat?
‪Nu aveam de ales, dle.
‪Alabama era distrusă, zdrobită de gheață.
‪A trebuit să plecăm când am avut ocazia.
‪Am lăsat hrană cel puțin pentru un an.
‪- Să ne rugăm ca vor ajunge înapoi. ‪- Rugăciunile nu le ajung.
‪Ceri guvernului să finanțeze ‪încă o încercare de salvare. Corect?
‪Locotenent Laub, ‪nu e prima ta vizită în Arctica, nu?
‪Nu, dle. A fost a patra.
‪- Și locotenentul Jørgensen? ‪- Tot a patra.
‪Și cine e acest Iver Iversen?
‪Mecanicul nostru, dle.
‪Numele lui nu e pe lista echipajului.
‪Nu. A urcat pe Alabama în Reykjavik.
‪Și cum de e ales un mecanic ‪să-l însoțească pe Mikkelsen
‪în a doua călătorie cu sania?
‪S-a oferit voluntar.
‪S-a oferit.
‪Avea experiență ca explorator arctic?
‪Nu, domnule.
‪Era prima dată în Arctica.
‪Deci trei morți prima dată, ‪iar acum alți doi în expediția de salvare.
‪Dle, nu există nicio dovadă că…
‪Dovadă!
‪Nimeni nu aduce acasă dovezi.
‪Știați amândoi ‪că șansele de succes sunt minime.
‪Cu atât mai mult ‪când ați lăsat un om neexperimentat
‪să se ofere voluntar să moară tânăr.
‪Nu pot justifica mai multe cheltuieli ‪pentru o altă misiune inutilă.
‪Dle ministru, nimeni ‪nu vrea să irosească fonduri publice.
‪Domnule!
‪Am fost salvați de un balenier. ‪Poate dacă oferim o recompensă…
‪Mulțumesc, locotenent.
‪ZIUA 242
‪O să fie bine.
‪Da?
‪Va veni o navă.
‪- Nu-mi vine să cred că ne-au abandonat. ‪- Da.
‪Cum au făcut-o?
‪Au fost luați de o navă în trecere.
‪La fel se va întâmpla și cu noi.
‪Și dacă nu?
‪Se va întâmpla.
‪Ne cred morți.
‪Nimeni nu crede asta.
‪Anul viitor, la sfârșitul verii,
‪va veni o navă.
‪Ai cartea poștală?
‪Gândește-te dacă ne-ar vedea acum.
‪Mai bine că nu pot.
‪Ce ai face dacă o fată ar veni ‪din senin spre noi peste gheață?
‪- Asta nu se va întâmpla. ‪- Nu, dar dacă s-ar întâmpla?
‪Dar cum?
‪Nu știu.
‪Poate cu un balon cu aer cald.
‪Ca Salomon Andrée.
‪- E tipul care a dispărut? ‪- Da. L-am cunoscut odată.
‪Aveam 15 ani.
‪Am mers pe jos de la Copenhaga ‪la Göteborg ca să-l văd.
‪Voia să zboare cu balonul la Polul Nord.
‪Am vrut să mă alătur expediției lui.
‪La 15 ani?
‪Pariez că a fost încântat ‪te întâlnească la 15 ani!
‪Mi-a explicat că sunt prea tânăr,
‪dar apoi mi-a plătit ‪biletul de tren înapoi la Copenhaga.
‪Cred că, într-un fel,
‪mi-a salvat viața.
‪Uite ce am găsit.
‪- Dar e stricat. ‪- Păcat.
‪Să vedem.
‪Poftim.
‪Iver.
‪- Da? ‪- Trebuie să ne întoarcem.
‪La tumul.
‪Ca să luăm jurnalele și dovada.
‪Dacă o găsește un urs…
‪- Nu trebuia să o lăsăm acolo. ‪- Acum?
‪Trebuie să ne întoarcem aici ‪pe când se va redeschide marea.
‪Serios?
‪- Căpitane. ‪- Da?
‪- N-ar trebui să lăsăm un bilet? ‪- Nu, Iver.
‪Cum am spus, ‪ne vom întoarce înaintea dezghețului.
‪Da, dar sunt 320 km până acolo ‪și 320 km înapoi.
‪Pentru Dumnezeu, putem pleca odată?
‪Dacă e adevărat?
‪Nu e adevărat.
‪Dar dacă e?
‪Nu e.
‪Se spune că fiecare vis ascunde un adevăr.
‪Pentru binele tău, ‪sper ca ale mele să nu ascundă.
‪N-aș putea să mă întorc.
‪Cum ar fi să ajung în Copenhaga?
‪„Te-ai întors! ‪Bravo! Unde-s rezultatele muncii tale?”
‪„Scuze, domnule. ‪Au fost mâncate de un urs.”
‪Câtă rușine!
‪ZIUA 439
‪Nu.
‪La naiba! Nu.
‪Nu!
‪Cine crezi că a făcut-o?
‪- Nu știu. ‪- Nu?
‪Nu știu.
‪Un urs.
‪Da.
‪Se zice că fiecare vis ascunde ‪un adevăr, Iversen.
‪Se zice că fiecare vis ascunde un adevăr.
‪Vezi?
‪Să fie…
‪Nu se poate.
‪Asta e, căpitane? Asta e…
‪Asta e mașina?
‪Din Expediția Danemarcei?
‪E un Crossley!
‪E absurd.
‪Chiar e un Crossley.
‪ZIUA 471
‪- Ai grijă la piatra aia. ‪- Da.
‪Căpitane.
‪- Ce-i? ‪- Căpitane, e cineva aici.
‪E cineva?
‪„23 iulie 1911.
‪Îl caut pe…
‪Ejnar Mikkelsen.
‪Nici urmă.
‪Joseph Motzfeldt.
‪Bergen.”
‪Putea fi mai rău.
‪Hai, spune-o!
‪Ce să spun?
‪Spun doar că putea fi mai rău.
‪Ce putea fi mai rău?
‪Spun doar…
‪- Dacă am fi… ‪- Nu face pe deșteptul, Iver!
‪Știu ce vrei să spui.
‪Da, trebuia să lăsăm un bilet nenorocit!
‪Dle ministru, când marinarul ‪a găsit coliba, era bătută în scânduri.
‪Nu așa am lăsat-o. A fost cineva acolo.
‪Da, coliba.
‪Putem discuta din mers?
‪Sigur.
‪- Știu că sunteți foarte ocupat. ‪- Ocupat?
‪Mulțumesc. Întreaga națiune pare ‪că vrea ceva de la mine.
‪Și mai e problema Groenlandei. ‪Trebuie să ne convingem conaționalii
‪că e încă viabil financiar ‪să menținem acele colonii nenorocite.
‪Deși nu e, desigur. Totodată, ‪încercăm să convingem restul lumii
‪că încă mai deținem un control vag.
‪Ai dureri?
‪Voi supraviețui.
‪Bun.
‪Oricum, treaba cu salvarea lui Mikkelsen…
‪Apreciem și înțelegem importanța muncii ‪pe care a întreprins-o, desigur.
‪Americanii sunt disperați.
‪Își înfig drapelul în gheață peste tot,
‪iar acel nenorocit de Peary ‪revendică Polul Nord.
‪E inadmisibil și absurd.
‪Căpitanul a obținut dovada, sunt convins.
‪Dar nu știi asta, nu?
‪Nu știi nici unde ar trebui să trimitem ‪o misiune de salvare în țara asta mare.
‪- Știu că e greu de acceptat. ‪- Nu vor mai supraviețui un an.
‪Dacă nu trimitem o navă acolo ‪înaintea înghețului de vara viitoare,
‪nu renunțăm doar la ei, ‪ci și la Groenlanda.
‪Am oferit deja o recompensă generoasă.
‪Nu pot mai mult de atât.
‪Regret, dle locotenent.
‪Timpul a expirat.
‪- Dar tu ai face-o, căpitane? ‪- Sincer, Iver, nu știu.
‪- Nu-ți stă în fire. ‪- Ce?
‪Să nu știi ceva.
‪Putem abandona subiectul?
‪E unul cam…
‪sumbru.
‪E primul nostru Crăciun în colibă?
‪Al doilea.
‪Al doilea?
‪Da, al doilea în colibă. ‪Al treilea în Groenlanda.
‪- Crăciun fericit, Iver! ‪- Crăciun fericit, căpitane!
‪Îți spun ceva ce știu sigur.
‪Cât timp încă ai mâini, n-aș putea…
‪Sau măcar degetele.
‪Nu-mi place să vorbesc ‪sau să mă gândesc la asta,
‪dar cred că mâinile ‪ne deosebesc de animale.
‪Cu mâinile putem face ‪tot ce nu pot face animalele.
‪Deci dacă mi-ar fi tăiat mâinile ‪înainte să mor…
‪Fără mâini.
‪Da, atunci… ‪Da, te-aș putea mânca fără probleme.
‪Pot să spun…
‪Deci…
‪pentru speranță.
‪ZIUA 793
‪Ești bine, căpitane?
‪Aici!
‪E în regulă.
‪Naja?
‪Mi-a fost tare dor de tine!
‪Și mie.
‪Căpitane, se lasă frigul. Vino înăuntru.
‪Ești bine?
‪Căpitane, ți-a…
‪Da.
‪O pacoste.
‪A meritat?
‪Asta voiai?
‪Mai este timp, nu?
‪Pentru o navă?
‪Da.
‪Să vină cineva.
‪Gheața nu e încă impenetrabilă, nu?
‪O să mă uit oricum.
‪Apa a dat în clocot.
‪Îmi fac griji pentru el.
‪Pare bine.
‪Așa pare.
‪Toți părem bine.
‪Dar în sinea lui…
‪nu e același.
‪Cred că l-a afectat tare.
‪Cred că mă învinovățește
‪că am ratat nava.
‪Trebuie să fim cu ochii pe el,
‪să ne asigurăm că e copleșit.
‪- Crezi în fantome, căpitane? ‪- Fantome?
‪Adică… morți încă prezenți printre noi?
‪Nu vorbi prostii.
‪- L-am întâlnit pe bunicul înainte. ‪- Pe bunicul tău?
‪Aici?
‪Nu. Sus pe deal.
‪Cum adică l-ai întâlnit?
‪I-ai simțit prezența?
‪Nu.
‪Nu sunt sigur.
‪Cred că a murit
‪cât noi am fost aici.
‪Nu înseamnă neapărat că e mort.
‪Nu. Poate că nu.
‪Regret. Îmi pare tare rău.
‪- N-am vrut să… ‪- Nu.
‪- Dacă pot face ceva… ‪- Știu.
‪Îmi ești alături mereu.
‪Dacă nu mai vii acasă?
‪Aveai totul.
‪- Urma să ne căsătorim. ‪- N-am avut de ales.
‪- N-am văzut altă cale. ‪- O putea face altcineva. De ce tu?
‪N-o putea face nimeni altcineva.
‪Nu știu de ce a trebuit să fiu eu, ‪dar așa a fost. Ăsta mi-a fost destinul.
‪Și Iver?
‪El a avut de ales?
‪S-a oferit voluntar. Cunoștea pericolele.
‪Știi că nu vine nimeni după tine.
‪- Știu. ‪- Nu-i așa?
‪Știu.
‪Nu trebuia să te părăsesc.
‪Îmi pare rău.
‪Ce e?
‪Chestia asta. E respingător.
‪- Lasă prostiile. Să văd. ‪- Nu!
‪Ieși afară!
‪Iver?
‪Iver!
‪Nu.
‪Îmi pare rău!
‪- Tai-o. ‪- Ce?
‪Tai-o!
‪- Glumești? ‪- Te rog.
‪Înăuntru.
‪Bine. Așa.
‪- Așa. ‪- Da.
‪Nu te mișca.
‪Fă-o odată!
‪Bine.
‪Trei,
‪doi,
‪unu.
‪Da!
‪'Neața, căpitane!
‪Ai dormit ore întregi.
‪Visam.
‪Eram acasă.
‪Bravo ție.
‪Cum simți gâtul?
‪Înțeleg.
‪Și eu am avut un vis.
‪Aproape că mă simt vinovat.
‪Știu că ai ales-o tu,
‪dar cred că azi-noapte a decis ‪să mă aleagă ea pe mine,
‪dacă mă înțelegi.
‪Ai văzut urmele de afară?
‪Mă duc să mă uit. ‪Ar putea fi un iepure sau altceva.
‪Nu vreau să știu.
‪A fost doar un vis.
‪Nu vreau să știu.
‪O să-l omor.
‪Ai luat-o!
‪Căpitane!
‪Oprește-te!
‪- Era a mea! ‪- E în regulă.
‪- A mea! ‪- E în regulă.
‪Căpitane, nu e real.
‪Calmează-te.
‪Nu e real.
‪Nu.
‪- Căpitane, las-o jos. ‪- N-o face!
‪Nu e real.
‪Calmează-te!
‪N-o face. Nu e real.
‪Nu e real.
‪- N-o face! ‪- Lasă arma jos!
‪- Stai! ‪- Nu e real!
‪- Las-o jos! ‪- Las-o jos!
‪- Ejnar, oprește-te!
‪Nu!
‪Lasă…
‪Am înnebunit?
‪Eu nu…
‪Îmi pare rău, Iver.
‪Nu s-a întâmplat.
‪Bine?
‪Câtă mâncare mai avem?
‪Aproape deloc.
‪- Muniție? ‪- Aveam două cartușe.
‪Vezi ceva?
‪Nu.
‪E un urs!
‪Unde e pușca?
‪- E în coliba cu provizii! ‪- Ce?
‪Fă zgomot.
‪Crezi că a plecat?
‪Nu știu.
‪ZIUA 865
‪Iver?
‪Iver.
‪Ursul.
‪- Da? ‪- Da.
‪O singură șansă. Un glonț. Nu rata.
‪Bine.
‪Unu, doi, trei.
‪Bine.
‪Dă-mi arma.
‪Sunteți în siguranță.
‪E în regulă.
‪Mergeți acasă acum.
‪Care e sarcina cea mai importantă ‪pentru un explorator?
‪Când călătorești în teritorii necunoscute ‪pentru a descoperi noi părți ale globului,
‪o faci pentru a te asigura ‪că mărturiile descoperirilor tale
‪ajung întregi înapoi,
‪cu sau fără tine.
‪Altfel, totul e în zadar.
‪Sângele, transpirația și lacrimile ‪vor fi fost degeaba.
‪Spre deosebire de membrii onorabili ‪ai presei daneze,
‪noi, guvernul danez, ‪nu ne-am îndoit o clipă
‪de întoarcerea acasă în siguranță ‪a căpitanului Mikkelsen.
‪Ne-am făcut datoria, asigurând întoarcerea ‪în siguranță a unui erou danez.
‪Ce mulți sunt!
‪Știi nava aia,
‪Titanic?
‪S-a scufundat.
‪Voiai să lucrezi pe ea.
‪Am avut noroc.
‪Mereu am avut noroc.
‪Nu.
‪Eu am avut noroc.
‪N-aș sta aici dacă nu erai tu.
‪Mulțumesc, Iver.
‪Pe baza descoperirilor aduse ‪de căpitanul Ejnar Mikkelsen,
‪Statele Unite recunosc
‪că Peary Land nu e o insulă,
‪ci o parte din Groenlanda.
‪Iver.
‪- Da? ‪- E o femeie acolo?
‪Da.
‪Căpitane.
‪Îmi face mare plăcere…
‪Felicitări, domnilor!
‪Mulțumim.
‪…să fiu primul ‪care le urează bun venit acasă
‪celor care au făcut imposibilul posibil.
‪El e Iver.
‪Iver Iversen.
‪- Mă bucur să vă cunosc, dră… ‪- Holm. Naja Holm.
‪Mă bucur să vă cunosc, dră Holm.
‪Asemenea.
‪Căpitanul Ejnar Mikkelsen
‪și Iver Iversen.
‪Mergeți! Vă așteaptă.
‪S-au întors, vă asigur!
‪- Dle ministru. Iver Iversen. ‪- Mulțumesc, dle.
‪EJNAR MIKKELSEN ȘI NAJA HOLM ‪S-AU CĂSĂTORIT UN AN MAI TÂRZIU
‪ȘI-A DEDICAT VIAȚA GROENLANDEI
‪IVER IVERSEN N-A MAI PUS PICIORUL ‪NICIODATĂ ÎN ARCTICA
‪EJNAR ȘI IVER AU RĂMAS PRIETENI PE VIAȚĂ
‪BAZAT PE CARTEA „TWO AGAINST THE ICE”, ‪DE EJNAR MIKKELSEN
‪Subtitrarea: Mircea Pricăjan