‫קדימה.‬
‫יש מסורת בבית הספר שלי.‬
‫מדי שנה, ביום שבת שלאחר סיום הלימודים…‬
‫תלמידי י"ב מ"קיפני בראון פרפ"‬ ‫פורצים למגדל הפעמון של בית הספר.‬
‫חוגגים למעלה…‬
‫ומצלצלים בפעמון לפי התור במשך שעה.‬
‫זה טקס מעבר שכולם מצפים לו כל השנה.‬
‫כדי לציין את סיום השעה,‬
‫הם משליכים נייר טואלט מהמגדל.‬
‫שתיים, אחת!‬
‫זה דווקא די יפה.‬
‫זה לא אמור להיות יפה. זה אמור להיות תעלול.‬
‫כן, אבל זה קורה מדי שנה, אז…‬
‫אז כעקרון זה מאושר ע"י בית הספר, נכון?‬
‫כאילו, הם היו יכולים לעצור את זה.‬
‫וזה בסדר, בשביל מסורת.‬
‫אבל כאילו, בתור עבירה, זה לא בסדר.‬
‫נכון?‬
‫כן.‬ ‫-אם זה לא בסדר, מה את עושה כאן?‬
‫אני רוצה לעשות את זה, אני רק מציינת…‬ ‫-לא כתוב שכל הבוגרים חייבים להשתתף, אז…‬
‫בוא, נתפוס מקום טוב למעלה.‬
‫שיט.‬
‫אם זו הייתה תקרית יחידה, זה היה בסדר.‬
‫קדימה!‬
‫אבל האמת היא שאני עושה את זה כל הזמן.‬
‫ולכן, במקום לחגוג‬ ‫במגדל הפעמון עם חברי לכיתה…‬
‫אני בבית.‬
‫עם אימי והעמיתים שלה.‬
‫חבורה של זקנים.‬
‫שום דבר לא ישתנה‬
‫אם לא נכיר בכך שאישה ראויה לתשומת לבנו,‬
‫לא רק אם היא נשואה למפורסם ממנה,‬ ‫או שוכבת עם אחד כזה.‬
‫ולכן לא אתחתן שוב לעולם.‬
‫מה את מתכננת לקיץ, אודן?‬ ‫-אבלה אותו עם אבא שלי בקולבי.‬
‫היא חושבת שהם יחזקו את הקשר ביניהם.‬
‫אימא.‬
‫אני שופטת את אביך, לא אותך.‬
‫אני חוסכת כסף למכללה,‬ ‫אעבוד בחנות של אימי החורגת.‬
‫איך קוראים למקום ההוא?‬
‫"קאפקייק נצנצים שתלים בחזה."‬
‫יפה לך, אודן.‬
‫את ראויה לקיץ בחוף הים לאחר עבודתך הקשה.‬
‫הצעתי לה להיות עוזרת המחקר שלי,‬ ‫אבל היא בחרה בזה.‬
‫אני יודעת שאימי לא מבינה‬ ‫מדוע אני רוצה לנסוע לקולבי.‬
‫אבל כאילו, אני יודעת להיות‬ ‫רק סוג אחד של אדם כאן.‬
‫מעולם לא עשיתי משהו‬ ‫שאי אפשר לקרוא עליו בגיליון הציונים שלי.‬
‫אבל אולי אם אסע לקולבי…‬
‫אוכל להיות מישהי אחרת.‬
‫מישהי…‬
‫שונה.‬
‫או ש…‬
‫זה יהיה בדיוק אותו הדבר‬ ‫ואני לא יכולה להשתנות.‬
‫אני לא יודעת…‬
‫אבל אני מוכנה להמר על הקיץ הזה כדי לגלות.‬
‫- נסעתי לקולבי. נשיקות, א' -‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫אודן, היי!‬
‫אני שוב מתקשרת כדי לומר עד כמה‬ ‫אביך ואני מתרגשים לראות אותך הקיץ.‬
‫תודיעי לי בשנייה שבה תגיעי.‬
‫תתקשרי אליי מהשלט של קולבי.‬ ‫לא, תתקשרי לפני השלט.‬
‫תתקשרי מדי עשר דקות,‬ ‫כי אני לא יכולה לחכות!‬
‫רגע, את יודעת שזו היידי, נכון?‬ ‫זו היידי, אימך החורגת. נשיקות.‬
‫- ברוכים הבאים לקולבי -‬
‫- טיילת -‬
‫אם תעשה רעש אני ארצח אותך.‬
‫אני מצטערת, אני…‬
‫אלוהים. לא, אודן, אני מצטערת, לא.‬
‫חשבתי שזה אבא שלך ובדיוק הרדמתי אותה…‬
‫שכחתי איזה יום היום.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-תכננתי הכול.‬
‫כרזות, בלונים, אפילו רשמתי רעיונות‬ ‫לבראנץ' בנושא "ברוכה הבאה לקולבי".‬
‫אני נשבעת באלוהים. במשך שבוע חשבתי לעצמי,‬
‫"זו בתך החורגת, זו אחותה של ת'יסבי.‬ ‫פספסת את טקס הסיום שלה,‬
‫אז תזיזי את התחת למטבח‬ ‫כדי שזה יהיה מיוחד."‬
‫אבא שלי כאן?‬
‫הוא במשרד שלו.‬
‫הוא תמיד במשרד שלו.‬
‫כן.‬ ‫-אבא?‬
‫היי.‬
‫הינה היא. בואי, היכנסי.‬
‫לפני שתגידי משהו, אני יודע. הבלגן חוגג.‬
‫את בטח זוכרת את זה‬ ‫מהעבודה שלי על "נארוול".‬
‫אני חייבת לומר, אבא,‬ ‫ממה שאני זוכרת מהתקופה ההיא,‬
‫מצב הניקיון במשרד שלך‬ ‫זה לא מה שעולה בראשי.‬
‫כן, כי ההורים שלך נפרדו.‬
‫משהו לגבי זה.‬
‫היי, את רעבה?‬ ‫אני מכיר מקום עם טבעות־בצל נהדרות.‬
‫באמת?‬
‫כן, בשמחה.‬
‫נהדר. צאי לטיילת,‬
‫לא תפספסי את זה.‬ ‫המקום נקרא "הזדמנות אחרונה". בבקשה.‬
‫אתה לא בא?‬ ‫-הלוואי שיכולתי, אבל אני מוצף.‬
‫אבל אם תוכלי להביא לי המבורגר…‬
‫זה יהיה נהדר.‬
‫יש להם בצל מקורמל ממש טעים.‬
‫כן, כמובן.‬
‫תודה, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫אני ממש שמח שאת כאן.‬
‫גם אני.‬
‫נהדר.‬ ‫-טוב.‬
‫אלוהים!‬
‫אודן.‬
‫הבהלת אותי.‬ ‫-אני יוצאת לסיבוב.‬
‫את צריכה משהו?‬
‫לכי ל"דה טיפ".‬ ‫-דה טיפ?‬
‫כן. זה המקום של הצעירים המגניבים. ממש כיף.‬
‫לא תפספסי את זה.‬ ‫-טוב.‬
‫אל תהיי לחוצה.‬ ‫-אני לא.‬
‫כשתגיעי לשם, תחפשי את מגי.‬ ‫אני אוהבת אותה, היא נהדרת.‬
‫אחלה. תודה.‬
‫את צעירה. תיהני.‬
‫מה קורה?‬ ‫-בסדר. טוב.‬
‫אז עברת לכאן לקיץ.‬
‫כן, אפשר להגיד.‬ ‫-אחלה.‬
‫נפרדנו רק לפני שבועיים‬ ‫והוא כבר עושה את זה מולי.‬
‫אל תסתכלי. בואי.‬ ‫-אולי הם בני דודים.‬
‫הם לא בני דודים, אסתר.‬
‫כן.‬
‫רגע, אני מצטערת.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, פשוט…‬
‫עשית פעם משהו‬ ‫כי ניסית להיות גרסה אחרת של עצמך, אבל…‬
‫כשכבר היית באמצע חשבת,‬ ‫"ואו, זה ממש לא אני?"‬
‫את לסבית?‬
‫לא.‬
‫לא נראה לי.‬ ‫כלומר, זה ספקטרום, נכון? אבל דיברתי על…‬
‫זה בסדר. לא נפגעתי.‬
‫את מחפשת את עצמך וזה סבבה.‬
‫אבל אם לא בא לך עליי,‬ ‫כנראה שלא בא לך על בחורים, כי…‬
‫כל הבחורות אוהבות את ג'ייק.‬
‫זה כל כך מגניב. אני צריכה ללכת.‬
‫אבל תודה. אני מצטערת.‬
‫תודה. סבבה.‬
‫אתה יודע איפה נמצאת מישהי בשם מגי?‬
‫את רצינית? זאת בדיחה?‬ ‫-מה? לא.‬
‫לא משנה. מצטערת.‬
‫הינה היא באה. נראה שהם סיימו.‬
‫אבל אני בסדר.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫הם נהנו ואני בסדר.‬
‫אני בסדר גמור… אני לא.‬
‫מי זו?‬ ‫-מעולם לא ראיתי אותה.‬
‫אני לא מכירה אותה.‬ ‫-את בסדר?‬
‫אני בסדר. הכול נהדר.‬
‫לכן אמרתי לך להביא מטפלת.‬ ‫-לא ביקשתי את העולם,‬
‫ביקשתי 20 דקות כדי לצחצח שיניים ולהתקלח.‬ ‫-זה לא היה 20 דקות.‬
‫אודן, זו את?‬
‫היי.‬
‫בוקר טוב, ישנונית.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫כרגע התעוררת?‬ ‫-כן, ככה זה אצלי.‬
‫כדאי שאחזור לעבודה.‬
‫בוקר טוב, ילדונת.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫קפה.‬
‫לא התכוונתי שתרגישי אשמה‬ ‫בגלל שישנת עד מאוחר,‬
‫פשוט אין לי תחושת זמן כרגע.‬
‫זה בסדר.‬
‫אז…‬
‫את מוכנה ליום הגדול שלך?‬
‫היום הראשון שלך בחנות, טיפשונת.‬
‫אל תדאגי,‬ ‫את לא צריכה לו"ז כל עוד תעשי את העבודה,‬
‫ואני יודעת שזה יקרה,‬ ‫גברת "תלמידה מצטיינת".‬
‫אני משוויצה בך בפני כולם.‬
‫ואו.‬
‫אני מתה שתפגשי את הצוות.‬
‫את אוהבת פלמינגו? נכון שזה עוף מהמם?‬
‫כן, הם מגניבים.‬ ‫-ו… הינה.‬
‫ברוכה הבאה לנירוואנה שלי.‬
‫זה נהדר.‬ ‫-אכפת לך?‬
‫כן, כמובן.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב.‬
‫איפה הבנות שלי?‬
‫אלוהים!‬
‫היא כל כך יפה.‬
‫אלוהים, הריסים שלה.‬
‫את מתה מהמתיקות שלה?‬
‫התגעגעתי אליכן.‬ ‫-אל תדאגי לשום דבר, אנחנו מטפלות בכול.‬
‫הבושם של "בוטי ברי" הגיע ואנשים עפים עליו.‬
‫מלאי שרשראות "המנעול והמפתח"‬ ‫נגמר שלוש פעמים.‬
‫אמרתי לכן, או לא? אמרתי לכן?‬ ‫-כן.‬
‫אמרתי לכן.‬ ‫-אמרת לנו.‬
‫וזאת… למה את מסתתרת בפינה?‬
‫מצטערת.‬ ‫-זו מי שסיפרתי לכן עליה,‬
‫הבת החורגת הגאונה שלי, אודן.‬
‫אודן, אלו אסתר, ליאה ומגי.‬
‫כבר נפגשנו.‬
‫באמת?‬ ‫-ב"דה טיפ". את מכירה את האקס שלי, ג'ייק.‬
‫כן.‬ ‫-יופי.‬
‫אני יודעת שתדאגו לאודן,‬ ‫תראו לה את המקומות הכי טובים‬
‫ותדאגו שהיא תרגיש בנוח כאן בקולבי, נכון?‬
‫יופי.‬
‫טוב, כדאי שאקח אותה הביתה,‬ ‫לפני שהיא תצטרך לאכול שוב.‬
‫רק שתדעו, הפטמות שלי…‬
‫כמה נפלא שארבעתכן הצוות החדש שלי.‬
‫כל כך כיף.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫יופי. טוב. אוהבת אתכן.‬
‫אפתח את הדלת.‬ ‫-ביי. טוב, בואי.‬
‫בואי נצא אל העולם. אנו נצליח.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫אראה לך את המשרד.‬ ‫-כן.‬
‫הנהלת החשבונות זה כאן.‬ ‫-אחלה, תודה.‬
‫אל תדאגי לגבי מגי. היא תתגבר על זה.‬
‫ג'ייק הוא ה"קריפטונייט" שלה.‬
‫הם יצאו במשך שנתיים בתיכון ו…‬
‫הם נפרדו לפני סיום הלימודים,‬ ‫ולא בגלל שהיא רצתה.‬
‫היא הייתה עם הבחור ההוא במשך שנתיים?‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫מה הבעיה שלי?‬
‫מגי, אני מצטערת.‬ ‫-הינה, הקבלות מאתמול.‬
‫אז אני…‬ ‫-כן, את צריכה עוד עטים?‬
‫לא, תודה.‬ ‫-יש הרבה עטים. בהצלחה.‬
‫מה זה היה?‬
‫הפסקת ריקוד. זה קורה כל ערב בשש.‬
‫תצטרפי בפעם הבאה, אם תרצי.‬ ‫בכל פעם התקליטנית מתחלפת.‬
‫מה? אולי היא אוהבת "גל חדש".‬
‫אני בסדר.‬
‫תודה, בנות.‬ ‫-ביי, שרה.‬
‫תודה שקנית ב"קלמנטיינס".‬
‫לאן? ואל תגידי "דה טיפ".‬ ‫-"טאלי הו"?‬
‫לא, לא "טאלי הו".‬
‫אתן איומות.‬
‫פשוט נלך למכולת של גאס, זה מדכא.‬
‫אסמס לקאלה.‬
‫מי זו קאלה?‬
‫איזו בלונדינית שאסתר מאוהבת בה.‬
‫מה איתך? מה את עושה?‬
‫אני…‬ ‫-אלך לראות מה קורה עם הבנים.‬
‫היא דווקא נחמדה, באמת.‬
‫זה בסדר, אני הולכת.‬
‫- לחוף הים -‬
‫אני לא צוחק.‬
‫לא. שתוק, אחי.‬
‫אני אומר לך, בנאדם.‬ ‫-טאלי הו!‬
‫זה 1,75.‬
‫יש לנו "נודל"!‬
‫התשיעי בחינם.‬
‫מצטער, לא התכוונתי להבהיל אותך.‬
‫- "קולט"‬ ‫מאת ג'ודית תורמן -‬
‫קולט, מה?‬
‫כבוד.‬
‫לא תמיד.‬
‫את אודן, נכון?‬
‫איך ידעת?‬
‫תרשי לי לפצות אותך?‬
‫- קולבי‬ ‫מכבסה בשירות עצמי -‬
‫אתה מפצה אותי בכך שאתה לוקח אותי‬ ‫לעשות את הכביסה שלך?‬
‫לא.‬
‫אבל אם אנחנו כאן, חשבתי…‬
‫למה לא להכניס כמה חולצות.‬
‫אחרייך.‬
‫היי, הייתה לי הרגשה שתגיע הערב.‬
‫נגמרו לי החולצות הנקיות.‬
‫שים מוזיקה, אני אכין קפה.‬ ‫-תודה.‬
‫זה קלייד. הוא סוג של אגדה.‬
‫מה זה?‬
‫דמקה אנכית?‬
‫לא שמעת על "ארבע בשורה"?‬ ‫-הייתי אמורה?‬
‫זו דרישה של המכבסה?‬
‫צריך לעשות שורה של ארבעה.‬
‫אוכל להתמודד עם זה.‬ ‫-אני בטוח שאת יכולה.‬
‫גברת "מלגה ל'דפריס'".‬
‫מה? טוב, רגע, איך…‬
‫איך אתה יודע את כל הדברים האלו עליי?‬
‫היידי מאוד גאה בך.‬
‫נכון. היא מכירה את כולם?‬
‫זה קולבי. כולם מכירים את כולם כאן.‬
‫טוב, בבקשה. שתי כוסות, חמות וטריות.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬ ‫-תכף אשוב.‬
‫ואו.‬
‫יותר טוב מהמכולת?‬
‫רד ממני, אני חדשה כאן.‬
‫טוב, יש פטל ואפרסק, או תות וריבס. מה תרצו?‬
‫אנחנו מקבלים גם עוגה?‬
‫מהי חנות עוגות סודית בלי עוגות?‬
‫פרוסה מכל אחת, נכון?‬
‫כן, בחירה טובה.‬
‫טוב, אז זה מוזר.‬
‫אתה יודע…‬
‫המון דברים עליי, מסתבר,‬ ‫ואני לא יודעת כלום עליך.‬
‫בבקשה, פרוסה מכל אחת.‬
‫אתה הכנת את זה?‬ ‫-ובכן, לא קניתי אותן.‬
‫אתם בסדר?‬ ‫-כן, הכול בסדר.‬
‫טוב. תיהנו.‬ ‫-תודה, אחי.‬
‫אמרתי לך שאפצה אותך.‬
‫ניצחת שוב.‬
‫את מומחית סודית ב"ארבע בשורה"?‬
‫מזל של מתחילים.‬
‫אבל זה באמת כיף.‬
‫אני צריכה לעשות יותר דברים כאלו.‬
‫מה? להשמיד את היריב במשחקי לוח?‬
‫לאו דווקא, אבל…‬
‫כן, כאילו…‬
‫דברים של ילדים.‬
‫דברים של ילדים?‬
‫מה זה אומר?‬
‫לא יודעת, כאילו…‬
‫דברים שקוראים עליהם בספרים.‬
‫מלחמות אוכל…‬
‫הסגת גבול.‬
‫היית ילדת בית, מה?‬
‫יותר כמו…‬
‫אימי לא התעניינה בדברים כאלו.‬
‫אוכל לגלות לך סוד?‬
‫אף אחד לא עושה מלחמת אוכל עם אימו.‬
‫אני יודעת, התכוונתי לומר‬ ‫שהיא לא התעניינה בדברים כאלו בשבילי.‬
‫ממנה זה נשמע…‬
‫מטופש, או משהו.‬
‫טוב, רק שיהיה ברור.‬
‫לא התעסקת בהסגת גבול או במלחמות אוכל, אבל…‬
‫את יודעת לרכוב על אופניים.‬
‫נכון?‬
‫כן, כולם יודעים לרכוב על אופניים.‬
‫רק בדקתי.‬
‫אז…‬
‫תודה שהראית לי את חנות העוגות הסודית…‬
‫רוכב אופניים אקראי מקולבי‬ ‫שהופיע מתוך הערפל.‬
‫מה?‬
‫לא אמרת לי את שמך.‬
‫לא?‬
‫לא.‬
‫אני איליי.‬
‫נעים להכיר אותך, איליי.‬
‫גם אותך.‬
‫אולי תרצה לבלות ביחד שוב?‬
‫למה? את צריכה גורו לדברים של ילדים?‬ ‫-מה?‬
‫לא.‬
‫לא משנה.‬
‫רגע… מצטער, אני צוחק.‬
‫אני צוחק, אבל אני רציני.‬
‫אני חושב על מה שאמרת…‬ ‫ולדעתי את צריכה לעשות את זה.‬
‫לעשות מה?‬
‫תחשבי על דברים שלא עשית,‬
‫ופשוט תעשי אותם.‬
‫זה יכול להיות…‬
‫כמו מסע.‬
‫מסע?‬ ‫-כן.‬
‫זה נשמע מגוחך.‬
‫מה? מה מגוחך בזה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫ניסיתי להיות אדם אחר פעם אחת הקיץ,‬ ‫וזה היה גרוע בקטע מצחיק.‬
‫כן? זה קרה ב"דה טיפ"?‬
‫למה אתה שואל?‬
‫מניסיוני,‬
‫רוב הדברים הגרועים בקטע מצחיק‬ ‫מתרחשים ב"דה טיפ".‬
‫כלומר, עם שם כזה…‬
‫איך אפשר שלא?‬ ‫-כן.‬
‫אני גרה כאן.‬
‫תחשבי על זה?‬
‫המסע.‬
‫אתה ממש מתעניין בחיי יחסית לאדם זר, איליי.‬
‫כבר אמרתי לך.‬
‫אין זרים בקולבי.‬
‫להתראות, "דמקה אנכית".‬
‫כבר אחרי שתיים. לכי לישון.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫אם אניח אותה, היא תצרח.‬
‫תני לי אותה.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן, אני אף פעם לא נרדמת בשעה כה מוקדמת.‬
‫אני רוצה.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫רוצה לראות את אודן?‬
‫את רוצה לראות?‬ ‫-היי, ת'יסבי.‬
‫היי… היי.‬
‫עם מי יצאת בשעה כזו?‬
‫אף אחד.‬
‫בסדר. "אף אחד".‬
‫אני שמחה שאת מכירה חברים.‬
‫תודה.‬
‫אפשר לגלות לך סוד?‬
‫לא כזה נורא כאן.‬
‫יו, ליאה.‬
‫תודה שקנית ב"קלמנטיינס".‬
‫קנית חטיפים?‬
‫איליי עובד במכירות בחנות,‬ ‫אז אדם יצא לקנות חטיפים.‬
‫באמת? חשבתי שאיליי‬ ‫אף פעם לא יוצא מסדנת התיקונים.‬
‫אם אגיד לאדם‬ ‫שמגי רוצה חטיף תפו"א, הוא יחזור?‬
‫בא לי משהו מלוח.‬
‫תפסיקי, הוא סתם היה נחמד.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני רק… קבלות.‬
‫ו… אמרת "איליי"?‬
‫כן, למה?‬
‫אז אתן מכירות אותו?‬
‫השאלה האמיתית היא, איך את מכירה אותו?‬
‫אני לא.‬
‫כלומר, פגשתי אותו.‬ ‫-תגדירי "פגשתי".‬
‫כדאי שאחזור לעבודה.‬
‫לעזאזל, ג'ייק וגם איליי?‬
‫היא לא נחה לרגע.‬
‫אין לה שום דבר עם איליי.‬
‫איך את יודעת?‬
‫תחשבו על זה.‬ ‫מתי לאחרונה היה לו משהו עם מישהי?‬
‫לפני אייב.‬
‫בדיוק.‬
‫את עסוקה?‬
‫מיני גולף?‬
‫ככה אתה דוחף אותי לתוך המסע?‬
‫כן, "דמקה אנכית".‬
‫זו קנוניה כייפית.‬
‫היי. שניים, בבקשה.‬
‫עשית פעם קארטינג?‬ ‫-לא.‬
‫צניחה חופשית? לא.‬ ‫-לא.‬
‫כדורת?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫כן, מטורף.‬
‫הלכת לנשף הסיום?‬ ‫-לא.‬
‫למה לא?‬
‫כנראה שאני לא מאותם אנשים‬ ‫שחושבים שהתיכון אמור להיות…‬
‫מסיבה אחת גדולה.‬
‫התעניינתי יותר בעבודה קשה,‬ ‫כדי ששאר חיי יהיו נהדרים.‬
‫בסדר, אבל אפילו הילדים‬ ‫ששונאים את התיכון הולכים לנשף.‬
‫אלא אם את מגניבה מדי בשביל זה,‬ ‫וזה די הקטע שאני קולט עלייך.‬
‫זה לא העניין.‬
‫אני מניחה ש…‬
‫הבריזו לי.‬
‫אלוהים. מצטער לשמוע, זה נורא.‬
‫לא. בבקשה, אל תרגיש רע.‬
‫הייתי אמורה ללכת עם בחור בשם ג'ייסון,‬ ‫הוא היה השותף שלי במעבדה.‬
‫היינו ידידים והוא הוזמן לכנס ב"דוק", אז…‬
‫זה ממש לא הפריע לי, לא אכפת לי מנשף הסיום.‬
‫באמת? את בטוחה?‬
‫טוב, אולי התבאסתי קצת בגלל השמלה.‬
‫השמלה?‬ ‫-כן.‬
‫הייתי בעיר יום אחד,‬ ‫הסתובבתי בחנויות ספרים משומשים ו…‬
‫נכנסתי לחנות וראיתי‬ ‫שמלה בחלון הראווה שהייתה…‬
‫ממש מגניבה.‬
‫אתה יודע, אם אני מתחרטת על משהו,‬ ‫זה שלא לבשתי את השמלה.‬
‫אבל הנשף עצמו? כן, אני מוותרת.‬
‫הבאת אותה לקולבי?‬
‫לא.‬
‫לא?‬ ‫-איפה אלבש משהו כזה כאן?‬
‫בכל מקום.‬
‫מה?‬
‫כן, תלבשי אותה להקפצת אבנים.‬ ‫תלבשי אותה לשתיית קולה.‬
‫לא משנה איפה תלבשי אותה…‬
‫השמלה היא העיקר, נכון?‬
‫אני מניחה.‬
‫חבל שלא הבאת את השמלה,‬
‫כי היא הייתה מושלמת למסע.‬
‫איליי, לא נעשה את המסע.‬
‫הו, אודן.‬
‫כמובן שכן.‬
‫מה איתך?‬
‫אנחנו מדברים רק עליי.‬
‫כן, כי את הרבה יותר מעניינת ממני.‬
‫תפסיק להתחמק. תורך.‬
‫לא יודע.‬
‫לפעמים מרגיש שאני יודע רק לעשות שטויות.‬
‫אפילו עשיתי מזה קריירה.‬
‫כלומר, לרגע.‬ ‫-איך עשית את זה?‬
‫רק… דברים של אופניים, לא משנה.‬
‫את יודעת, עכשיו זה…‬
‫במה זה מסתכם? רק…‬
‫סרטונים מטושטשים ביוטיוב‬ ‫וכמה סיפורים מטופשים?‬
‫אני חושב שכולם ראויים‬ ‫להזדמנות שנייה, אם הם רוצים בה.‬
‫את מבינה? הלוואי שהייתה לי הזדמנות שנייה.‬
‫הזדמנות שנייה למה?‬
‫את…‬
‫לא ניצחת, אבל…‬ ‫נתת ביצועים מכובדים מאוד, אני חייב לומר.‬
‫אפשר לשמור את זה?‬
‫אם מישהו ישאל אם שיחקתי מיני גולף,‬ ‫כדאי שתהיה לי הוכחה.‬
‫בטח, כן. את חייבת הוכחה.‬
‫- קלמנטיינס בחוף הים -‬
‫אני שונאת גשם.‬
‫אי אפשר שכל יום יהיה יום לים.‬ ‫-למה לא?‬
‫אביא את מעילי הפונצ'ו.‬
‫סליחה, מעילי הפונצ'ו כאן.‬ ‫-אביא אותם.‬
‫- תנו לשמש לזרוח -‬
‫אלוהים, אלו איומים.‬
‫כשאת אומרת דברים כאלו‬ ‫את כאילו מדברת בשם כולם, אבל,‬
‫למען האמת, את מדברת בשם עצמך.‬
‫אני…‬
‫את צודקת.‬
‫מצטערת.‬
‫אודן, יש לך אורחת.‬
‫אימא, היי.‬
‫אודן, שלום.‬
‫אפשר לעזור לך למצוא משהו?‬
‫אני אחכה לך בחוץ.‬
‫קחי.‬
‫אני יודעת מה תגידי, אבל קחי, אחרת תירטבי.‬
‫תודה.‬
‫דגמת את המטבח המקומי?‬
‫מה?‬ ‫-איפה תרצי לאכול צוהריים?‬
‫יש מקום בטיילת עם טבעות־בצל טובות.‬
‫כמה מקסים.‬
‫אז…‬
‫איך הולך חיזוק הקשר עם אביך?‬
‫בסדר.‬
‫כלומר, הוא די עסוק.‬
‫הוא פשוט עובד ממש קשה.‬
‫העניין עם אבא שלך הוא…‬
‫הוא נהנה להיראות עובד…‬
‫הרבה יותר מכפי שהוא נהנה מהעבודה העצמה.‬
‫והיידי?‬
‫היידי נחמדה.‬
‫כמובן שהיא נחמדה.‬
‫נשים כמוה תמיד נחמדות.‬
‫אין להן ברירה, זה חלק מתפקידן.‬
‫מסכנה. היא בוודאי מותשת,‬ ‫מטפלת בתינוקת לבדה.‬
‫אבא עוזר.‬
‫אודן.‬
‫עם מי את חושבת שאת מדברת?‬
‫זה יופי של מעיל גשם.‬ ‫-בסדר.‬
‫פשוט תגידי, אימא.‬ ‫-מה להגיד?‬
‫את מה שאת רוצה להגיד.‬
‫תצטרכי לסלוח לי, אם מדאיג אותי…‬
‫באיזו קלות הסתגלת לעולם‬ ‫של אשתו החדשה של אביך.‬
‫זה…‬
‫מטורף. אני בדיוק כמו שהייתי תמיד.‬
‫תראי, מותק. אני מבינה שאת עושה חשבון נפש,‬
‫וזה בסדר. זה אפילו נורמלי.‬
‫רק אל תתני להפסקה הזו מהמציאות לגבות מחיר.‬
‫חברייך לאוניברסיטת "דפריס"‬ ‫לא מבלים את הקיץ במכירת חוטיני,‬
‫ושתיית בירה בעמידה על הידיים.‬
‫אני לא שותה בירה בעמידה על הידיים, אימא.‬
‫עוד נראה.‬
‫היי.‬
‫מגי, היי.‬
‫אימא שלך די מלחיצה, מה?‬
‫כן, אפשר להגיד.‬
‫היא פרופסורית אגדית, אבל…‬
‫ודאי קשה להיות בתה.‬
‫את יודעת מי זו אימי?‬
‫כמובן. כמעט הלכתי לאוניברסיטה המקומית‬ ‫רק כדי ללמוד אצלה.‬
‫אבל לא יכולתי לסרב ל"דפריס".‬ ‫-תלמדי ב"דפריס"?‬
‫אני אלמד ב"דפריס".‬
‫אני יודעת. היידי אמרה לי.‬
‫אני מתחילה להבין למה ראית אותי וחשבת,‬ ‫"ואו, אני שונאת אותה."‬
‫למען האמת, כשראיתי אותך לראשונה, חשבתי…‬
‫"איזה דיכאון שבחורה מגניבה ויפה‬ ‫מתעסקת עם החבר שלי."‬
‫כן.‬ ‫-רק לאחר מכן גיבשתי דעה עלייך.‬
‫הוגן. זה הוגן.‬
‫אבל זה לא הוגן שהייתי קשה כלפייך‬ ‫לגבי העניין עם ג'ייק.‬
‫אפילו לא הכרת אותי.‬
‫כן, אבל עדיין לא נעים לי.‬
‫זה בסדר.‬
‫הוא טיפש.‬
‫לא אגיד כלום.‬
‫זה בסדר. למדתי לקבל את זה.‬
‫אבל לפחות הוא… את יודעת, חתיך.‬
‫אני מסכימה איתך, הוא…‬
‫הוא חתיך טיפש.‬
‫טוב, קדימה. הבטחתי להיידי שאעשה לך סיור,‬
‫והזנחתי את האחריות שלי.‬
‫אסתר וליאה שם, אם בא לך ללכת.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-תכף אבוא.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היא גררה גם אותך לזה?‬ ‫-ואת גררת אותנו לאוסיפיי בסופ"ש שעבר,‬
‫כדי לראות בחור מדקלם רשימת קניות‬ ‫על רקע תיפוף.‬
‫למה מגי רצתה לבוא לכאן?‬
‫למה את חושבת?‬
‫היא בעניין של אחד מהם?‬
‫עוד תראי.‬
‫רגע, מה?‬
‫מה קורה?‬
‫זאת בדיחה. אתן עובדות עליי.‬
‫היא… זאת מגי.‬
‫זאת מגי.‬ ‫-אני יודעת. ראינו את זה בעבר.‬
‫לכל רוכבי ה-BMX יש שני עוזרים כאלו?‬
‫בהחלט לא.‬ ‫-לא. רק למגי.‬
‫אני אף פעם לא הולכת ל"טאלי הו".‬ ‫-מה?‬
‫אני תמיד צריכה לשבת כאן.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אבל זה הרבה יותר מגניב.‬
‫היית ב"טאלי הו"?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, אז את לא מבינה בזה.‬
‫לא.‬
‫הלך לה יותר טוב בשבוע שעבר.‬ ‫-היא נרדמה מאוחר אמש.‬
‫מגי, אני אוהב אותך!‬
‫תפסיק.‬
‫אני אוהב אותה.‬
‫אז מה דעתך?‬ ‫-מגי, את צוחקת? מי את?‬
‫לפני כמה חודשים חשבתי,‬ ‫"למה שרק הבנים ייהנו?"‬
‫ועכשיו אנחנו צריכות לבוא לפה מדי שבוע.‬ ‫-באמת?‬
‫יו, יש מסיבה ב"קונכייה" הערב, תביאו שתייה.‬
‫טוב, כל אחת נותנת עשירייה.‬ ‫-זה ממני ומאודן. תקני גם חטיפים.‬
‫טוב, אבל אודן גם באה,‬ ‫כי היא נראית הכי מבוגרת.‬
‫אז מהו "פרופיל החטיפים" שלך?‬
‫מגי אוהבת דובי גומי חמצמצים.‬ ‫זה חמוד אבל מסוכן, כמוה.‬
‫אסתר רוצה בשר משומר,‬ ‫כי היא חייבת להיות שונה.‬
‫ואני מסורתית ובדרך כלל לוקחת סניקרס.‬
‫מה איתך?‬ ‫-אני אשתה קפה, אני מניחה.‬
‫קפה? לא.‬
‫את צריכה חטיף כלשהו.‬
‫מה אם נגיע ל"דה טיפ" ותהיי רעבה?‬
‫אי אפשר לקנות אוכל ב"דה טיפ".‬
‫בסדר.‬
‫מה לגבי… זה?‬
‫- פאי תפוחים -‬
‫זה מיושן, אבל מוצא חן בעיניי.‬
‫בסדר.‬
‫לא, די עם "נו אייג'". שימי משהו כייפי.‬
‫אודן תבחר שיר.‬
‫בטח יש לה טעם טוב.‬
‫"למה שלא תרוצי ותגידי לחבר שלך‬
‫תגידי לו שלא לחכות לי‬
‫חסכתי קצת כסף ואשבור כמה לבבות‬
‫יום אחד יעשו ממני קדושה מעונה‬
‫אני יודעת שיום אחד יעשו ממני קדושה מעונה‬
‫היא כל כך יפה‬
‫ולפעמים אני אוהבת לנופף בזה‬
‫כדי שכולם יראו‬
‫אני אישה‬
‫דעתי נחושה‬
‫אני שולפת קסמים ומאירה את עצמי‬
‫אני אישה‬
‫דעתי נחושה‬
‫ולפעמים אני אוהבת לנופף בזה כדי שכולם יראו‬
‫אני אישה‬
‫דעתי נחושה‬
‫אני שולפת קסמים ומאירה את עצמי‬
‫אני אישה…"‬
‫הם לא יודעים מה יפגע בהם,‬ ‫עם ארבע בנות כאלו.‬
‫אם זה יהיה כמו בפעם שעברה…‬
‫וולאס קפץ מהקומה השנייה לבריכת הילדים.‬
‫כן.‬ ‫-את ניסית לגנוב כלב.‬
‫כן, זה היה לילה פרוע.‬
‫ג'ייסון וקרלוס יהיו כאן?‬
‫את נבוכה?‬
‫- הקונכייה -‬
‫איך אתן מכירות את האנשים האלו?‬ ‫-אנו לא מכירות את כולם, גדלנו עם חלקם.‬
‫חלקם סטודנטים שחוזרים הביתה בקיץ.‬
‫חלקם מזרח אירופאים‬ ‫שעובדים במסעדות בעונת התיירות.‬
‫למה מזרח אירופאים?‬
‫זה תמיד היה ככה.‬
‫באותו עניין…‬
‫כן, אני מקולבי. מאיפה אמרת שאת? לטביה?‬
‫כמה זמן הייתה הנסיעה?‬
‫אני לא מבינה למה הוא חש צורך‬ ‫להכריז על עצמו כשגריר של קולבי,‬
‫לכל בחורה חדשה בעיר.‬
‫בלי להעליב.‬ ‫-קדימה, אנחנו לא צריכות להסתכל. בואו נלך.‬
‫בואו.‬
‫נלך לכאן ונתרחק ממנו.‬ ‫-כן.‬
‫היי, מגי, כאן למעלה. היי.‬
‫אחי, תירגע. ראית אותה לפני שעה.‬
‫אז מה? רק אמרתי "היי".‬
‫היא ממש טובה.‬
‫כן, אבל זה מאבד את הקסם‬ ‫כשהם עושים את אותו השיר בכל מסיבה.‬
‫אז, איליי…‬
‫חיכיתי לזה.‬
‫אני רק סקרנית, כי אנחנו בערך חברים.‬
‫לא משנה. אלא אם את חושבת שהוא יבוא הערב?‬
‫היית מתה.‬
‫הוא אף פעם לא בא לדברים כאלו.‬
‫לפחות כבר לא.‬
‫לא מאז אייב.‬
‫אייב, כן.‬
‫הוא סיפר לך על אייב?‬ ‫-כן.‬
‫לא.‬
‫טוב, אז…‬
‫אייב היה החבר הטוב ביותר של איליי.‬
‫איליי ואייב עשו רכיבת כביש ב-BMX.‬
‫כנראה בגלל שקלייד אהב את זה‬ ‫ושניהם העריצו אותו.‬
‫אבל בכל מקרה, הם היו מדהימים.‬
‫שניהם קיבלו חסויות וניצחו‬ ‫בתחרויות מטורפות, הם היו בליגה משלהם.‬
‫כולם חשבו שאחרי הלימודים הם יעברו ל…‬
‫ברצלונה או לברלין.‬
‫אחת מאותן ערים אירופאיות‬ ‫עם רחובות נהדרים לרכיבה.‬
‫זה מה שאייב עשה?‬
‫לא.‬
‫אייב מת.‬
‫הוא ואיליי נסעו לסופ"ש בניו יורק,‬ ‫לתחרות גדולה.‬
‫בדרכם הביתה, רק…‬
‫בערך 32 ק"מ לפני קולבי,‬
‫נהג שיכור פגע בהם.‬
‫איליי נהג.‬
‫אחרי ההלוויה הוא נאטם לגמרי‬ ‫ועכשיו הוא כמו רוח רפאים.‬
‫ויתר על החסות, הפסיק לרכוב.‬
‫עובד בתיקוני אופניים ולא מבלה יותר.‬
‫לכן הופתענו כל כך כשהוא התחיל לבלות איתך.‬
‫וסלי, מה עם המ"ע?‬
‫- הנסיכה הקסומה -‬
‫"מכרסמים ענקיים"?‬
‫לא נראה לי שהם קיימים.‬
‫טוב, תראי אותם.‬
‫אני מת על החלק הזה.‬
‫מה?‬
‫וסלי!‬
‫את שונאת את זה?‬
‫לא. עכברושים ענקיים הם מגניבים.‬
‫טוב, רגע.‬
‫אז איזה סרט‬ ‫את הכי אהבת בכיתה ד'? "הפסנתר"?‬
‫לא.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אהבתי את "ביי ביי בירדי".‬
‫באמת? "ביי ביי בירדי", המחזמר?‬
‫זה לילדים.‬ ‫-כן, ילדים שנולדו ב-1960.‬
‫מה עם האזכור שלך לג'יין קמפיון?‬
‫אימי הייתה ממש גאה בך.‬
‫ובכן…‬
‫כשאתה לא ישן, אתה צופה בהרבה סרטים.‬ ‫-ואוכל הרבה עוגות. ושותה הרבה קפה.‬
‫שני אוהבי לילה.‬
‫לכן אנחנו חברים.‬
‫חברים.‬
‫אבל ברצינות…‬
‫למה אתה לא ישן?‬
‫אני כנראה ינשוף, כן.‬
‫מה איתך? אותה השאלה.‬
‫אותה התשובה.‬
‫אוהבת את הלילה. כמו ינשוף.‬
‫לא. יש לך סיפור, רואים עלייך.‬
‫אם אחפש סיבה…‬
‫אני מניחה שזה מאז שהוריי היו נשואים.‬
‫הם היו מחכים שאירדם ואז מתחילים לריב.‬
‫וחשבתי שאם…‬
‫לא אירדם, הם לא יריבו.‬
‫אבל טעיתי, מן הסתם.‬
‫אני מצטער. זה…‬
‫לא, אל תצטער.‬
‫אני לא ילדה שמגדירה את עצמה‬ ‫לפי הגירושים של הוריה.‬
‫אם כבר, החיים שלי השתפרו‬ ‫בזכות הגירושים שלהם.‬
‫למי יש הורים שעדיין נשואים?‬
‫שלי.‬
‫טוב.‬
‫אבל אני בטוחה שהיו לך קשיים אחרים.‬
‫מה קורה, חבר'ה? שמי איליי סטוק.‬
‫לא משנה, אתם לא צריכים לדעת.‬
‫אתם יודעים מי זה. החבר שלכם, אייב.‬
‫אתם מכירים אותו בתור "אייבושות".‬ ‫-אייבושות.‬
‫כן, אדוני.‬
‫עשית 360 על המעקה היום?‬
‫כן, עשיתי 360 על המעקה,‬ ‫זה נקרא "נהג משאית".‬
‫בניסיון ראשון, באמת.‬ ‫-ניסיון ראשון.‬
‫כמעט העפתי את הדוושה.‬ ‫-אתה תמיד נופל בניסיון הראשון.‬
‫תמיד? כן, מה הקטע? לך מכאן, אחי.‬
‫אני בכלל לא נופל רוב הזמן.‬ ‫-שימו לב לחבר שלי, טוב?‬
‫בסדר? הוא החבר הכי טוב שלי.‬
‫השיער שלו מגעיל, הוא אף פעם לא חפף אותו.‬
‫הוא החבר שלי, איזה מתוק.‬
‫איי הגדול, די לשחק איתו, די כבר.‬
‫היי. הכול בסדר? את צריכה משהו?‬
‫אני מלמדת אותה לאכול מבקבוק,‬ ‫כדי שאביך יעזור בהאכלות.‬
‫היי, מותק. יהיה לה קל יותר לאכול איתך.‬ ‫כשאני כאן, היא…‬
‫היא רוצה רק ציצי.‬
‫מותק, הלוואי שיכולתי,‬ ‫אבל אני לוקח את אודן לצוהריים.‬
‫מה?‬ ‫-היום?‬
‫כן, אמרת שאנחנו צריכים לבלות ביחד.‬
‫כן, אבל…‬ ‫-אז מה את אומרת?‬
‫סל שרימפס?‬
‫נהדר.‬
‫-בסדר.‬
‫טוב.‬
‫אתה חושב שזה בסדר שיצאנו ככה?‬
‫היידי נראתה קצת גמורה.‬
‫לא, היא בסדר. כך נראית אם טרייה.‬
‫ככה היה לך ולאימא?‬
‫לא, אימא שלך והיידי שונות לחלוטין.‬
‫למיטב הבנתי,‬ ‫כל הנשים משתגעות עם תינוק חדש.‬
‫אבל גברים לא?‬
‫אני חושב שבגלל זה היא מתוסכלת מהספר.‬
‫כפי שאמרתי לה כשהיא רצתה להיכנס להיריון…‬
‫יש לי רק שלושה חודשים‬ ‫לפני תחילת הלימודים כדי לסיים אותו,‬
‫צריך לעבוד קשה ולעבור את זה.‬
‫כן.‬
‫איך זה מתקדם?‬
‫זה מפרך.‬
‫מאוד כואב וקשה, אבל גם יפה.‬
‫כפי שאת יודעת מ"נארוול", אני כותב על…‬
‫טראומה נסתרת שאנו נושאים מהורינו.‬
‫אודן, מזל שאינך צריכה‬ ‫להתמודד עם זה, לפחות לא ממני.‬
‫כן.‬
‫היי, אשמח אם תקראי את הטיוטה.‬
‫אתה רוצה שאעשה את זה?‬
‫יהיה נהדר לקבל פרספקטיבה של אדם צעיר.‬
‫את יודעת כמה התרבות שלנו‬ ‫אובססיבית לנוער בימים אלו.‬
‫הבאת את זה לארוחת הצוהריים?‬
‫כלומר, צעירה מבריקה…‬ ‫-כן.‬
‫כמובן, אני לוקח את זה לכל מקום.‬ ‫תוכלי לקרוא?‬
‫כן.‬
‫כמובן. בשמחה, אבא.‬
‫מצוין.‬
‫תעבירי לי הערות עד יום שישי, זה יהיה נהדר.‬
‫הספר של אבא שלי.‬ ‫-זה נראה ארוך.‬
‫לפני שלוש שנים‬ ‫הייתי מתרגשת מהאמון שהוא נותן בי.‬
‫אבל הבנתי שאין לי שום חשק לקרוא את זה.‬
‫אבא שלי תמיד רוצה שאבוא איתו לדוג.‬
‫אבי היה משתמש בי בתור פיתיון.‬
‫אל תשכחי לרקוד בשש, בסדר?‬
‫קדימה!‬
‫אני רק אסתכל.‬
‫היא רוצה להסתכל. התקדמות.‬
‫היי.‬
‫זו הפתעה.‬
‫אני רוצה לעשות את זה באמת.‬
‫אני רוצה לעשות את המסע.‬
‫בואי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-קדימה!‬
‫את בסדר?‬
‫- אין מעבר‬ ‫שטח פרטי -‬
‫את מוכנה?‬
‫טוב, קדימה.‬
‫ואו.‬
‫אז…‬
‫מחקנו את "הסגת גבול" מהרשימה.‬
‫יצאת פעם לשחיית לילה?‬
‫אולי הסגת גבול מספיקה ללילה אחד.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫היה כיף.‬ ‫-כן.‬
‫בפעם הבאה אנחנו…‬
‫אלמד אותך לרכוב על אופניים.‬
‫אמרתי לך שאני יודעת לרכוב על אופניים.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫אבא שלי לימד אותי,‬ ‫כמו שכל האבות מלמדים את ילדיהם.‬
‫אני לא עושה מזה עניין,‬
‫אני רק אומר שאם מסיבה כלשהי את לא יודעת…‬
‫את יודעת,‬ ‫בגלל עניינים במשפחה, כדאי שתלמדי.‬
‫כי זה אדיר.‬
‫תודה.‬
‫אבל לא, זה לא חלק מהמסע שלי.‬
‫אבל…‬
‫אולי זה חלק מהמסע שלך?‬
‫ברצינות, מה תרצה להגשים במסע שלך?‬
‫פעם…‬
‫רציתי לעבור לברצלונה.‬
‫אבל זה לא יקרה.‬
‫למה לא?‬
‫אני… רציתי לנסוע רק בגלל‬ ‫שכמה רוכבי BMX מקצועיים גרים שם.‬
‫רוכבי BMX מקצועיים… כמוך?‬
‫זה לא מה שסיפרת לי קודם? ש…‬
‫עשית קריירה באופניים?‬
‫כן.‬
‫כן, אבל פרשתי.‬
‫פרשת?‬ ‫-כן.‬
‫בגיל 20?‬
‫כאילו, תראי…‬
‫סצנת המקצוענים והנסיעות לתחרויות,‬
‫להשקיע את כולי, זה לא מעניין אותי יותר.‬
‫את מבינה? זה נמאס עליי.‬ ‫אני מתקן אופניים עכשיו.‬
‫אני לא צריך לרכוב עליהם.‬
‫אבל אתה כן רוכב עליהם.‬
‫זה הבית שלך.‬
‫כן, נכון.‬
‫טוב, תודה.‬ ‫-כן.‬
‫לילה טוב.‬
‫- טומלינסון‬ ‫מחסן סחורות -‬
‫עצור!‬
‫עצור, לא… אלוהים.‬
‫אוי, לא. אלוהים!‬
‫היי, מה אתם עושים, ילדים? היי!‬
‫אלוהים.‬ ‫-קדימה.‬
‫הינה הוא מגיע.‬
‫אודן, היי… את בסדר? אודן.‬
‫את בסדר? אודן, היי.‬
‫זה היה ממש טוב.‬
‫אני מצטער.‬
‫הכול בסדר?‬
‫מצטער, זה היה טיפשי.‬
‫איליי…‬
‫יש משהו שאתה רוצה לדבר עליו?‬
‫לא. קדימה.‬
‫בואי נלך.‬
‫יופי, את כאן.‬ ‫אנחנו צריכות לעשות "התערבות".‬
‫את חומקת מכאן מדי לילה כדי לבלות עם איליי‬ ‫ואת לא מספרת לנו שום דבר.‬
‫זה לא נכון.‬
‫המינימום, זה מה שאנחנו מקבלות ממך.‬
‫אין לנו פרטים.‬ ‫בחורה לא יכולה לחיות בלי פרטים.‬
‫מצטערת, ליאה.‬ ‫אני לא יודעת מה את רוצה שאספר לך.‬
‫אנחנו ידידים.‬ ‫-את בטוחה לגבי זה?‬
‫אני לא יודעת, הוא מבלבל.‬ ‫-טוב, את רואה?‬
‫לשם כך את צריכה אותנו,‬ ‫כדי שנצפה בכם ביחד ונסביר לך מה קורה.‬
‫איפה?‬ ‫-מנ"ק, מחר, ביום העצמאות.‬
‫מנ"ק?‬ ‫-הוא ידע מה זה אומר.‬
‫כן, איליי אהב מסיבות נקניקיות.‬
‫ההורים של וולאס תמיד נוסעים בחג‬ ‫ואנחנו משתלטים על הבית שלהם.‬
‫לא המצאנו את השם. הוא נוראי.‬
‫השם אינו חשוב. העיקר שאת תבואי עם איליי,‬
‫ובתור חברות שלך, נעשה הערכת מצב.‬
‫אפשר לגלות לכן משהו?‬
‫מעולם לא היו לי חברות כאלו.‬
‫תראי, את אומרת את זה, אבל…‬
‫אני לא מבינה את זה.‬ ‫בביה"ס שלנו היו אנשים מוזרים יותר ממך,‬
‫ואפילו להם היו חברים. כאילו, תראי את אסתר.‬
‫היא מדברת כך כי היא פוחדת‬ ‫שאבין שאני מגניבה מדי בשבילה.‬
‫כן, כי ללבוש גרבי רשת‬ ‫בתור מחממי ידיים זה ממש מגניב.‬
‫עשיתי את זה פעם אחת ואני לא מתחרטת.‬ ‫-חבר'ה… אודן. תתרכזו.‬
‫מה אמרת?‬
‫לא יודעת.‬
‫אם לומר בכנות,‬
‫אולי מבלי להבין את זה, ייתכן ש…‬
‫אני מרחיקה אנשים.‬
‫אני חושבת שלפעמים אני קצת מלחיצה.‬
‫מה?‬
‫אנחנו לא צוחקות עלייך,‬ ‫זה פשוט כל כך הגיוני.‬
‫למשל, בהתחלה היית ממש מתנשאת.‬ ‫-חשבנו שאת שונאת אותנו.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה קורה?‬
‫זה בסדר, זה לא יפגע בך. תיכנסי.‬
‫יש לי בקשה למסע.‬
‫בקשה למסע?‬
‫מדהים. תגידי לי.‬
‫מנ"ק.‬
‫איליי.‬
‫מצטער, אני רק… זה לא אישי.‬
‫אני פשוט לא אוהב מסיבות.‬
‫כבר לא, כלומר?‬
‫אתה כבר לא אוהב אותן?‬
‫את יודעת על אייב.‬
‫את מרחמת עליי.‬ ‫-מה? לא, איליי.‬
‫מה שקרה לאייב…‬
‫זו לא הייתה אשמתך.‬
‫זו לא הייתה אשמתי?‬
‫לא, ואני…‬ ‫-רגע אחד. את רצינית?‬
‫את יודעת למה מצאת חן בעיניי?‬
‫כי לא אמרת שטויות כאלו. מה זה בכלל אומר?‬
‫לא משנה.‬
‫אני מצטער.‬
‫לכי למסיבה ותיהני, אבל אני…‬
‫אני לא יכול, אז…‬
‫אני מצטער.‬ ‫-רגע, איליי.‬
‫היי, אודן. זו אימא שלך.‬
‫אני רק מתקשרת כדי לשאול איך את פורחת…‬
‫אודן, זו אימא.‬
‫אני מבינה שאת עסוקה מאוד,‬
‫בשיזוף ובעשיית גוונים, אבל…‬
‫אודן, אימא שלך.‬
‫אני לא יודעת איזה דבר נוראי עשיתי,‬
‫שאת מרגישה צורך להתעלם ממני.‬
‫אבל אני מניחה‬ ‫שהפרידה הזו הייתה מגיעה בסוף.‬
‫זה תמיד קורה. אלו החיים.‬
‫טוב… איזו התרגשות.‬
‫זה מוגזם לעשות דגל ארה"ב‬ ‫מפירות יער על עוגת גבינה?‬
‫אלוהים, אני כל כך אוהבת את יום העצמאות!‬
‫אני אוהבת את החג הזה,‬ ‫כי אני אוהבת את הקיץ.‬
‫תבואי איתנו, או שתצאי עם חברים?‬
‫אני לא…‬ ‫-לא איפגע אם תעשי משהו אחר.‬
‫גם אני לא רציתי לבלות עם הוריי בגיל 18.‬
‫טוב, יש מסיבה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫רוצה לשאול בגד חגיגי?‬
‫היי, היידי. זו אני, בתך החורגת, אודן.‬
‫טוב, אולי כבר הכנתי לך כמה דברים על המיטה.‬
‫אלוהים.‬
‫אל תפחדי. אני מכירה אותך.‬
‫אוי, לא.‬
‫אודן, "את זיקוק", מותק.‬
‫היי, חבר'ה.‬ ‫-זה חמוד.‬
‫קאלה מסמסת לי רק ב"הייקו".‬
‫מה זה אומר?‬
‫"בשר? אני טבעונית.‬
‫חברותייך לא מגלחות את בית השחי?‬
‫המזגן שלי עובד טוב."‬
‫אין ממש מה לפענח.‬
‫היא לא באה.‬ ‫-אתן לא מגלחות את בתי השחי?‬
‫יו, אודן, כאן.‬
‫אוי, בלי איליי.‬ ‫-אל תעשי מזה עניין.‬
‫היי!‬ ‫-היי.‬
‫קדימה, כולם בחוץ.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני שמחה שבאת.‬
‫אחי, מה עם "ספין דוקטורס"?‬
‫אחי, זה שם של להקה.‬
‫באמת? אין מצב.‬
‫כן, אחי. "טו פרינסס", זו קלאסיקה.‬ ‫-מה?‬
‫טוב, מה דעתך על זה?‬
‫"חבורת המדוושים".‬
‫זה נוראי.‬
‫מגי, היי. שבי כאן.‬
‫מה קורה?‬ ‫-היי. אני צריך לשכב.‬
‫בבקשה, תרגיש בנוח.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב, חבר'ה.‬ ‫רעיונות לשמות של חנויות אופניים, קדימה.‬
‫אני שונאת שאומרים "קדימה"‬ ‫כשהם רוצים שתענה על שאלה.‬
‫מה רע ב"חנות האופניים"?‬ ‫-זה היה אמור להיות זמני.‬
‫זה היה "האופניים של קלייד"‬ ‫עד שהשלט נפל בהוריקן בסתיו.‬
‫כן.‬ ‫-יו, דאב אייץ', את מאמינה בחייזרים?‬
‫אני?‬ ‫-כן. דאב אייץ', כמו השם שלך.‬
‫אתה יודע מי זה דבליו אייץ' אודן?‬ ‫-אל תשים לב אליה.‬
‫היא חושבת שהיא‬ ‫האדם היחידי שאי פעם קרא ספר.‬
‫סבבה, אבל את עדיין צריכה לענות.‬
‫אני חושבת שיש חייזרים,‬ ‫אבל לא במובן שאנחנו תופסים אותם.‬
‫כן, ידעתי.‬
‫יודע מה, אדם? בוא נירגע עם השם לחנות,‬ ‫זה יבוא אלינו. אני מרגיש את זה.‬
‫בסדר.‬
‫זה קורה בכל מסיבה.‬ ‫-לא חשבתי שזה יהיה…‬
‫אמרתי לך.‬ ‫-זה תמיד קורה, אל תדאגי.‬
‫מה?‬
‫זה נראה די רגוע בשביל מסיבת נקניקיות.‬
‫היי. לא, חבר, אנחנו שמחים לראות אותך.‬
‫לא ציפינו שתבוא היום, כאילו…‬
‫אנחנו שמחים שבאת.‬
‫כלומר, אנחנו… אז…‬ ‫-מצטער, חשבתי…‬
‫הוא מתכוון לומר שאיחרת.‬
‫אתה יודע מהו העונש‬ ‫על איחור למסיבת נקניקיות?‬
‫תגידי לי.‬
‫יו, הבחורה שלך משוגעת.‬
‫למען האמת…‬
‫הכלל…‬
‫הוא שהילדה החדשה…‬
‫אמורה להביא את השעועית.‬
‫מה?‬
‫מלחמת אוכל!‬
‫תודה שהצלת אותי.‬
‫הצלתי אותך?‬ ‫-כן.‬
‫זה יומרני. עשיתי את זה רק בשביל המסע.‬
‫בסדר. כן, טוב.‬
‫מצטער… מצטער על השעועית.‬
‫לא, אתה לא.‬ ‫-אני לא.‬
‫שחיית לילה!‬
‫אלוהים! כן, אודן!‬
‫כן!‬
‫אבא?‬
‫אודן.‬
‫מה הקטע עם המזוודה?‬
‫היידי ואני צריכים קצת זמן בנפרד כרגע.‬
‫עזבת?‬
‫זה זמני.‬
‫עזבת?‬
‫תירגעי. שבי. אביא לך קפה. אלוהים.‬
‫מה קרה?‬
‫מה שקרה זה…‬
‫אני לא יודע, היא משוגעת.‬
‫לפחות יכולתי לדעת מתי אימא שלך כועסת.‬
‫עם היידי, אתה חושב שהכול מעולה ואז…‬
‫אתה יושב בבית קפה ומחכה‬ ‫שהחדר שלך יהיה מוכן באכסניה בחוף הים.‬
‫באמת, אבא.‬
‫אפילו אני ראיתי שהמצב לא מעולה.‬ ‫-את אישה. נשים הן אינטואיטיביות.‬
‫אם דמות שלך הייתה מדברת כך,‬
‫היית אומר שהיא עצלנית.‬ ‫-כן, ידעתי שהיא מתוחה.‬
‫ועייפה, בטח. אבל זה?‬
‫זה משהו אחר לגמרי. היא יצאה מדעתה.‬
‫אני לא יודע להתמודד עם זה.‬ ‫-אז מה?‬
‫אז תוותר?‬
‫תוותר על המשפחה שלך?‬
‫שוב?‬
‫כי זה קשה?‬
‫זה מה שאת חושבת שעשיתי, אודן?‬
‫שוויתרתי עלייך?‬
‫אני לא יודעת מה אני חושבת.‬
‫האמת היא…‬
‫אני מספר לך כי אני מכבד אותך‬ ‫ואני חושב שתביני.‬
‫לפעמים אני תוהה אם באמת נועדתי להיות בעל…‬
‫או אבא.‬
‫יודע מה, אבא?‬
‫אני חוזרת בי.‬
‫אני לא חושבת שוויתרת עליי.‬
‫אני חושבת שאפילו לא ניסית.‬
‫בחייך.‬
‫"בחייך"? בסדר.‬
‫היידי.‬
‫היי, אודן.‬
‫זה…‬
‫לא קרה שום דבר.‬
‫אתמול היה יום העצמאות.‬
‫זה חג.‬
‫וחגים הם למשפחות.‬
‫כשאת נשואה ויש לך תינוקת…‬
‫את עושה את הדברים האלו.‬
‫את הולכת לברביקיו.‬
‫אבל…‬
‫הוא אמר, "את תמיד אומרת שאת עייפה…‬
‫ועכשיו את רוצה ללכת למסיבה?" ואמרתי,‬
‫"נתתי לך פטור מאבהות במשך כל הקיץ,‬
‫אני רק מבקשת פיקניק מזוין אחד."‬
‫ואני פשוט…‬
‫זה פשוט יותר מדי, את מבינה?‬
‫זה תמיד קצת יותר מדי.‬
‫מייד אחזור.‬
‫הלו?‬ ‫-היי, אימא.‬
‫זו אני.‬
‫אני זקוקה לעזרתך.‬
‫היי.‬
‫הינה את.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫נעלמת.‬
‫באתי לחפש אותך.‬
‫אה, כן.‬
‫אני מצטערת.‬
‫הלכתי להביא לנו קפה ואז אני…‬
‫אני לא יודעת.‬
‫של מי האופניים?‬
‫את מתכוונת לאופניים האלו?‬ ‫-כן.‬
‫הם שלך.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫הם שלך.‬
‫תיקנתי לך אותם, הם במצב מעולה.‬
‫זה "ביץ' קרוזר", אז קל ללמוד עליהם.‬
‫כבר דיברנו על זה.‬
‫אני לא צריכה ללמוד לרכוב על אופניים.‬
‫אני יודעת לרכוב על אופניים.‬ ‫-נהדר.‬
‫זה עוד יותר טוב, אז נוכל לצאת לסיבוב.‬
‫אין לי חשק לזה עכשיו.‬ ‫-מה דעתך על זה?‬
‫אם את יודעת לרכוב…‬
‫תראי לי.‬
‫יהיה כיף, אני מבטיח.‬
‫אני לא מרגישה שזה כיף, אלא שזה…‬
‫מבחן מוזר.‬
‫אודן.‬
‫את לא צריכה להתבייש.‬ ‫-אני לא מתביישת.‬
‫אני מתוסכלת,‬ ‫כי אתה מציק לי בגלל אופניים טיפשיים.‬
‫היי.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫חשבת שזה עלול לגרום לי להרגיש כמו…‬
‫לא יודעת…‬
‫כמו מפסידנית פגומה?‬
‫שאני לא יודעת לעשות את מה‬ ‫שרוב הילדים למדו מאביהם בגיל חמש?‬
‫אודן, חשבתי שזו המטרה.‬
‫להשפיל אותי?‬
‫לא, כמובן… לעשות את המסע.‬
‫איליי.‬
‫המסע אינו אמיתי, המסע…‬
‫זו בדיחה, זה…‬
‫במשך הקיץ דחפת אותי‬ ‫להיות גרסה חדשה של עצמי,‬
‫אבל אתה מפחד להיות מי שאתה.‬ ‫-טוב, ומי אני, אודן?‬
‫מי את חושבת שאני?‬
‫תגיד לי אתה.‬
‫אתה תהיה מישהו שמדשדש בקולבי,‬
‫ומתקן אופניים במשך כל חייך?‬ ‫-מדשדש, טוב.‬
‫או שתחזור לרכיבה מקצועית ותעבור לאירופה,‬
‫תיסע לברצלונה, כמו שתכננת?‬ ‫-אני בהחלט מבין אותך.‬
‫מה אתה מבין? אני לא מבינה.‬
‫בואי נראה. קולבי מבאסת,‬
‫ואודן וסט טובה מדי בשביל קולבי.‬
‫זה לא הוגן.‬ ‫-ואת מתחרפנת, כי אמש…‬
‫בילית את הלילה‬ ‫עם מפסידן שלא ראוי לך, הבנתי.‬
‫בכל פעם שאנחנו מנסים לדבר עליך,‬ ‫אתה חוזר לדבר עליי.‬
‫למה זה, לדעתך?‬ ‫-כי לך יש בעיה.‬
‫לי יש בעיה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה חושב שאייב היה רוצה שתפרוש?‬
‫לא אדבר על זה איתך.‬
‫כן, בסדר. תתחמק.‬
‫יש לי מספיק עניינים בחיי כרגע.‬
‫לא אתן לך להשתמש בי‬ ‫כדי להימנע מלחשוב על עצמך.‬
‫אני לא אייב, איליי.‬ ‫לא אוכל להיות ההזדמנות השנייה שלך.‬
‫את צודקת.‬
‫את לא יכולה.‬
‫זה פשוט כל כך קשה לי‬ ‫כי אני לא מקבלת הרבה עזרה וזה טיפשי לגמרי.‬
‫את יכולה להגיד את זה.‬ ‫-את לא טיפשה, את מאוד אינטליגנטית.‬
‫אני רק רוצה לשאול…‬
‫מה גורם לך לחשוב שהצרכים שלו חשובים משלך?‬
‫עשית דבר חזק מאוד,‬
‫לעמוד מולו ולומר "מגיע לי יותר."‬
‫כן.‬ ‫-את יודעת, וזו אימהות.‬
‫זה כל כך משמעותי עבורי. באמת, אין לך מושג.‬
‫היידי בסדר?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫אבא שלך חזר הביתה והם משוחחים.‬
‫זה טוב.‬
‫אני לא יודעת מה אמרת לו, אודן, אבל…‬
‫מה שזה לא היה, הוא שמע אותך.‬
‫הוא אמר לך את זה?‬ ‫-כן.‬
‫דיברתם על זה?‬
‫עליי?‬
‫תראי, אודן, אני…‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫אני יודעת שהיה לך קשה בגלל הגירושים.‬
‫ואולי…‬
‫הסתמכתי עלייך יותר מדי.‬
‫ציפיתי ממך ליותר מדי.‬
‫אבל אהבתי שציפית להרבה ממני.‬
‫ציפיתי להרבה מעצמי.‬
‫לא התכוונתי לזה, מותק.‬
‫הכוונה היא…‬
‫ציפיתי ממך שתמיד תהיי שלי.‬
‫שלא אצטרך לחלוק אותך, וזה לא הוגן.‬
‫כשבאת לכאן…‬
‫הרגשתי שאת לא זקוקה לי יותר.‬
‫ואם לומר בבוטות…‬
‫קינאתי.‬
‫תמיד אהיה זקוקה לך, אימא.‬
‫אני פשוט זקוקה גם לאנשים אחרים.‬
‫כמובן.‬
‫אני מניחה ש…‬
‫הייתי רוצה שדברים מסוימים היו קלים יותר.‬
‫גם אני.‬
‫אלוהים.‬
‫אימא.‬
‫שלום?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫עשית יוגה?‬
‫שבעים וחמש דקות של אושר.‬
‫ואו.‬
‫איפה ת'יסבי?‬
‫אביך לקח אותה לטיול בחוף הים.‬
‫הוא אמר שזו דרך מצוינת לנקות את הראש.‬ ‫-ואו.‬
‫כן.‬
‫היי, לא הזדמן לי להודות לך…‬
‫שביקשת מאימך לבוא לכאן.‬
‫חשבתי שאת כועסת עליי.‬
‫לא, מותק. ממש לא.‬
‫למען האמת, בזכותה אביך ואני ניהלנו‬ ‫את השיחה הכנה ביותר שניהלנו מזה חודשים.‬
‫זה מצחיק, לא?‬ ‫את מסתכלת על החיים שלך וחושבת…‬
‫החלטה אחת והכול היה שונה.‬
‫את מתכוונת לעניינים עם אבא שלי?‬
‫למעשה, תהיתי מה היה קורה‬ ‫לולא חזרתי לכאן מניו יורק.‬
‫את גרת בניו יורק?‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫לאחר שלמדתי מנהל עסקים.‬
‫התכוונתי לפתוח בוטיק בלואר איסט סייד,‬
‫אבל החלטתי לחכות‬ ‫עד שיגיע לשוק משהו שאני באמת אוהבת.‬
‫וזה הגיע.‬
‫קלמנטיינס.‬ ‫-אז בחרת בקולבי על פני ניו יורק…‬
‫ואת לא…‬
‫מתחרטת על זה בכלל?‬
‫החיים הם ארוכים, אודן.‬
‫יהיה משעמם אם נישאר‬ ‫אותה גרסה של עצמנו כל הזמן, לא?‬
‫כן.‬
‫את בטוחה שאת רוצה שאני אלמד אותך את זה?‬
‫אני בטוחה. זה עניין שלי.‬
‫כן, תפסת אותי?‬ ‫-תפסתי אותך.‬
‫כמעט הצלחת.‬
‫הצלחת!‬
‫היית מעולה.‬
‫לא נכון.‬ ‫-בהחלט כן, הגעת ממש רחוק.‬
‫טוב, קדימה.‬ ‫-טוב.‬
‫כמעט הצלחת. קדימה.‬
‫אני מוכנה.‬ ‫-את מוכנה? קדימה.‬
‫את יכולה! קדימה…‬
‫ו… קדימה!‬
‫בסדר… שוב.‬
‫הצלחת. את מצליחה!‬
‫הצלחת!‬
‫אני עושה את זה.‬
‫אני רואה את זה!‬
‫אני מצליחה, את רואה?‬ ‫-אני רואה.‬
‫אודן, זהירות!‬
‫- נפלתי מהאופניים‬ ‫עליתי עליהם שוב -‬
‫הלו?‬ ‫-את לא תאמיני לזה.‬
‫וכעת חזר אלינו אחד הפייבוריטים שלנו.‬
‫לא ראינו את הרוכב הזה יותר מ-18 חודשים.‬
‫קדימה…‬
‫איליי סטוק!‬
‫קדימה!‬
‫אפשר לדבר על קפיצת ה"טיילוויפ" הכפולה?‬ ‫-זה היה אדיר.‬
‫ראית את החיוך.‬ ‫-ראיתי את החיוך.‬
‫דברי איתו.‬ ‫-הוא לא הזמין אותי לכאן, אז…‬
‫הוא לא הזמין אף אחד.‬ ‫-מי הוזמן? לא הייתה הזמנה.‬
‫כנראה.‬
‫למה את לא שם?‬ ‫-מה את עושה? דברי איתו.‬
‫פשוט תדברי איתו.‬ ‫-מה אם הוא יחשוב שזה מוזר שאני כאן?‬
‫כן, כי בחורים שונאים שבחורות‬ ‫שהם מחבבים באות לראות אותם מנצחים.‬
‫לכי.‬ ‫-לכי כבר.‬
‫בסדר.‬ ‫-אז לכי.‬
‫תזיזי את התחת לשם.‬ ‫-קדימה.‬
‫לכי.‬ ‫-אני הולכת.‬
‫כן.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היית ממש טוב.‬
‫תודה, תודה לך.‬
‫את רוצה לדבר כאן, אולי?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫אז… איליי.‬ ‫-אז… אודן.‬
‫מצטער.‬
‫קודם את.‬
‫אני מצטערת על מה שאמרתי באותו יום.‬
‫לא התכוונתי.‬
‫כן התכוונת, אבל זה בסדר.‬ ‫הייתי צריך לשמוע את זה.‬
‫תראי…‬
‫אני נורא מתגעגע לאייב.‬
‫חשבתי שאם אפסיק לחשוב על זה ו…‬
‫אם לא אעשה את כל מה שהוא אהב, זה ייעלם,‬ ‫אבל זה רק החמיר את המצב.‬
‫את יודעת.‬
‫הוא אהב את כל מה שאהבתי.‬
‫הוא היה אדיר.‬
‫אהבתי אותו כל כך.‬
‫הלוואי שהייתם נפגשים, הוא היה אוהב אותך.‬
‫הלוואי.‬
‫ו… גם אני מצטער.‬
‫את יודעת, אם לחצתי עלייך‬ ‫לעשות משהו כנגד רצונך…‬
‫לא.‬
‫רציתי לעשות את כל מה שעשיתי.‬
‫בסדר, יופי.‬
‫בבוקר ההוא, כשכעסתי…‬
‫זה לא היה בגללך.‬
‫ולא בגללנו.‬
‫או בגלל הלילה לפני כן.‬
‫זה היה בגלל כמה עניינים עם ההורים שלי.‬
‫מסתבר שלא התגברתי על זה כמו שחשבתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מבין.‬
‫טוב, אז…‬
‫תיהנה הערב.‬
‫מגיע לך.‬ ‫-תודה.‬
‫את יודעת, זה מטורף.‬
‫שתי הבנות שלי ישנו כל הלילה.‬
‫אודן, את יודעת למה‬ ‫יש בחצר שלנו בחור בטוקסידו?‬
‫היי.‬
‫היי גם לך.‬
‫את יודעת, אנחנו…‬
‫מצאנו שם חדש לחנות האופניים.‬
‫"האופניים של אייב."‬
‫מה דעתך?‬
‫זה נהדר.‬
‫יופי… כי את נתת לי את הרעיון.‬
‫טוקסידו נחמד.‬
‫הדבר הישן הזה?‬
‫לאן אתה הולך בלבוש כזה יפה?‬
‫לא יודע. חשבתי להקפיץ אבנים, לשתות קולה.‬
‫למה, זה…‬
‫משהו שיעניין אותך?‬
‫הייתי שמחה, אבל…‬
‫אין לי מה ללבוש.‬
‫נכון.‬
‫חבל שלא הבאת לקולבי את השמלה ההיא.‬
‫תן לי עשר דקות.‬
‫ואו.‬
‫זו השמלה?‬ ‫-כן.‬
‫אתם נראים פשוט נהדר.‬
‫ואו, כמה יפה.‬
‫גם אודן יפה.‬ ‫-תודה, אבא.‬
‫אל תחזרו מאוחר מדי.‬
‫היי, עם מי אתה חושב שאתה מדבר?‬
‫לא הבנתי.‬ ‫-טוב, בוא.‬
‫ביי, חבר'ה.‬
‫בואי, אני חונה פה.‬
‫למען האמת, יש לי רעיון טוב יותר.‬
‫באמת?‬
‫את נראית טוב על זה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫עבדתי על זה.‬ ‫-כן?‬
‫ואו, את די מהירה.‬
‫תראה את זה!‬
‫היי!‬ ‫-תרימי גלגל?‬
‫בהחלט לא. ואתה?‬
‫לא יודע אם אני יכול בחליפה, אולי.‬
‫מה עוד תכננת לנו?‬ ‫-אני?‬
‫זה הרודיאו שלך.‬
‫רודיאו?‬ ‫-כן.‬
‫אני נראה לך כמו בוקר?‬ ‫-קצת.‬
‫טוב… אתה מוכן?‬
‫זה היה נורא.‬ ‫-טוב, אנחנו צריכים להיות באגם.‬
‫אז את בטוחה שהנשף לא חסר לך?‬
‫ובכן…‬
‫טוב. חוץ מהיום,‬ ‫אולי הייתי קצת ביקורתית מדי לגבי הנשף.‬
‫אולי באמת נחמד להתלבש יפה ו…‬
‫לרקוד עם חברים כדי לסמל סוף של משהו.‬
‫אני כל כך שמחה לשמוע אותך אומרת את זה.‬
‫היי!‬
‫רגע, מה קורה פה?‬
‫כשאיליי סיפר לנו על התוכנית שלו,‬ ‫אמרתי, "אתה צוחק?‬
‫אם חברתי לא הייתה בנשף הסיום,‬ ‫היא תקבל אחד כזה."‬
‫המוטיב הוא "מסיבת חוף".‬
‫חשבנו שעדיף לעבוד עם מה שיש לנו.‬
‫זה אמיתי?‬
‫את שונאת את זה?‬
‫אני ממש לא שונאת את זה.‬
‫הלו?‬
‫תודה.‬
‫בסדר, רק בגלל שעשינו את זה בשבילך,‬
‫לא אומר שאינך צריכה לעזור. לעבודה!‬
‫"דמקה אנכית יקרה…"‬
‫- זמנים טובים -‬
‫"אני כבר מתגעגע אלייך.‬ ‫היית אוהבת את המקום היפה הזה.‬
‫הרחובות מושלמים לרכיבה,‬ ‫והם ישנים במהלך היום.‬
‫אל תניחי למסע להסתיים‬ ‫רק בגלל שיש לך שיעורי בית.‬
‫בהצלחה, אהובתי. אוהב, איליי."‬
‫טוב, קראת את זה חמש פעמים.‬
‫אפשר בבקשה ללכת לארוחת צוהריים?‬ ‫-כן, קדימה.‬
‫- אודן ומגי -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬