‫- NETFLIX מציגה -‬
‫בוקר טוב, גב' בלמונט. זו שיחת ההשכמה שלך.‬
‫הטמפרטורה בחוץ היא 35 מעלות.‬ ‫-ביי.‬
‫תרצי שאשלח לך את…‬
‫- בלמונט‬ ‫אתר נופש וסקי -‬
‫- בלמונט -‬
‫אז פשוט תסרבי.‬
‫תגידי לאבא שלך שאת לא רוצה את התפקיד.‬
‫הוא הטיס אותי עד לכאן לחג המולד‬ ‫במטוס הפרטי שלו. אני לא רוצה לפגוע בו.‬
‫ואו. בוקר טוב, גב' בלמונט.‬ ‫אני טרי קארבר משירות האורחים.‬
‫אביך מינה אותי לעוזר האישי שלך‬ ‫בזמן שאת כאן.‬
‫וזו נבחרת הגלאם שלך.‬
‫טוב.‬
‫אני פשוט לא רוצה להיכנס לתחום המלונאות.‬
‫ניסית לומר לו את זה?‬
‫אבא לא יבין.‬
‫מבחינתו, זו הקריירה המושלמת בשבילי.‬
‫אני רק מנסה לדמיין מה תצטרכי ללבוש.‬
‫לא תג שם, אני מקווה.‬
‫איך נקרא התפקיד בדיוק?‬ ‫-סמנכ"לית אווירה.‬
‫זה אפילו לא תפקיד אמיתי. נראה לי‬ ‫שהוא המציא אותו כדי לספק לי תעסוקה.‬
‫ואתה יודע, מספיק קשה לי גם ככה.‬
‫כשאנשים מסתכלים עליי,‬ ‫הם רואים רק את הבת המפונקת‬
‫של בורגארד בלמונט, טייקון המלונאות.‬ ‫ואני לא מפונקת!‬
‫שמלה או מכנסיים?‬
‫לא יודעת. זה עור מלאכותי?‬
‫עור טבעוני.‬
‫טאד, תעזור לי!‬ ‫אני צריכה להשאיר חותם משלי בעולם.‬
‫בסדר, בסדר. איך הולך לך ברשתות החברתיות?‬
‫לא טוב.‬ ‫אמרתי לך שהילדה ההיא פרצה לי לחשבון, זוכר?‬
‫נכון. אז מזל שאת יוצאת עם‬ ‫אחד מהמשפיענים המובילים של מגזין "הייפ".‬
‫כפי שאתה דואג להזכיר לי מדי יום.‬
‫אחרי ארוחת הצהריים עם אבא שלך,‬ ‫למה שלא נלך לגלוש ונצלם כמה סלפיז?‬
‫נעלה אותם לאינסטגרם.‬
‫חשבתי שאתה רוצה שהקשר שלנו יישאר פרטי.‬ ‫-אולי הגיע הזמן שנודיע עליו לעולם.‬
‫זה יעשה פלאים לפופולריות שלך.‬
‫וזה יוכיח לאבא שלך‬ ‫שגם לך יכולה להיות קריירה כמשפיענית.‬
‫כן, אני רק רוצה שיזכרו אותי‬ ‫לא רק בזכות שם המשפחה שלי.‬
‫תשאירי הכול לטאד שלך.‬
‫אוי, הפופולריות יורדת. זה הזמן‬ ‫לפרסם סלפי בלימוזינה. נתראה בקרוב!‬
‫טוב, אני אוהב… הלו?‬
‫אין קליטה?‬
‫משהו כזה. בואו נלך על הוולניאגי.‬
‫בחירה מצוינת.‬ ‫-וכובע מהמם.‬
‫מר בלמונט!‬
‫היי! טוב שתפסתי אותך.‬
‫היי. אני ג'ייק ראסל. אני הבעלים של…‬
‫פונדק "כוכב הצפון".‬ ‫-כן.‬
‫כן, המזכירה שלי אמרה שהתקשרת.‬
‫חמש עשרה פעמים.‬ ‫-כל כך הרבה?‬
‫אז מה דחוף כל כך?‬
‫רק רציתי דקה מזמנך, אם אפשר.‬
‫בטח.‬
‫אבל קודם תצטרך להגיע למטה לפניי.‬
‫ברצינות?‬ ‫-מה אתה חושב?‬
‫אתה מפגר מאחור, ילד!‬
‫כדאי שתתחיל לזוז!‬
‫יופי של גלישה.‬
‫כן, חשבתי שאצליח לעקוף אותך לרגע,‬ ‫אבל בסוף ניצחת.‬
‫בוא נזוז. תדבר בזמן ההליכה.‬
‫ואו, המקום הזה נראה כמו משהו מ"ספייס אקס".‬ ‫-אנחנו משתדלים להיות מובילים בחדשנות.‬
‫לכאן.‬
‫ואו. יש לך פה מקום מדהים, אדוני.‬
‫זה באמת אתר סקי ברמה עולמית.‬
‫אבל אתה יודע,‬ ‫לא לכולם יש תקציב לרמה עולמית.‬
‫מחקרים מראים ש-70% מהמתחילים‬ ‫לומדים לגלוש באתרים קטנים יותר.‬
‫כמו שלך.‬
‫בדיוק. ואחרי שהם צוברים מיומנות‬ ‫ומשתפרים בגלישה,‬
‫הם עוברים לאתרים הגדולים יותר, כמו זה.‬
‫אז אתה חושב שאני צריך להשקיע בפונדק שלך‬ ‫כדי שזה ימשיך לקרות, אני צודק?‬
‫פחות או יותר, כן.‬
‫סקיילר. שוקו?‬
‫בטח.‬ ‫-שניים, בבקשה.‬
‫כמובן, מר בלמונט.‬
‫יש לי פה את העלויות של שדרוג כדאי כלכלית,‬ ‫מעלית סקי משוכללת,‬
‫בניית ספא עם ג'קוזי, סאונה…‬
‫מר ראסל, הייתי עוזר לך בשמחה,‬ ‫אבל אני צריך להתמודד עם משקיעים משלי.‬
‫אני בטוח שאתה מבין. תודה, יקירה.‬ ‫-טוב…‬
‫בבקשה. על חשבון הבית.‬
‫ותדאגי לכל דבר אחר שהוא יצטרך היום.‬ ‫-כמובן.‬
‫אם תסלח לי, אני חייב לזוז.‬
‫אה, ומהלך קלסי, זה שנתת לי לנצח.‬
‫יפה מאוד.‬
‫כאן האבטחה. הודיעו לצוות.‬ ‫גב' בלמונט בתנועה.‬
‫נו, הוא התעניין?‬
‫לא, הוא לא הלך על זה.‬ ‫-באסה.‬
‫טוב, כן. הסיכוי היה נמוך מלכתחילה.‬ ‫-מצטער.‬
‫נתראה בפונדק.‬ ‫-טוב. נתראה.‬
‫טוב, אני בלובי. אני לא רואה אותך.‬
‫גם אני בלובי,‬
‫ולמען האמת, די קשה לפספס אותי.‬
‫תשמעי, אני ליד שטיח קיר‬ ‫שמשתלב מדהים עם המעיל שלי.‬
‫סליחה.‬
‫עכשיו אני בלאונג' ליד האח.‬
‫היי!‬ ‫-אני עם שמלה של ולניאגי…‬
‫אוי…‬ ‫-אלוהים!‬
‫אני ממש מצטער. לא ראיתי אותך.‬
‫הוולניאגי שלי!‬
‫אשלם בשמחה על ניקוי יבש,‬ ‫או אביא לך סודה…‬
‫מה קרה, מותק?‬
‫אוי, לא. לא הוולניאגי!‬
‫אתה מחמיר את המצב.‬
‫נכנסת בי!‬ ‫-זו הייתה תאונה!‬
‫באתי מעבר לפינה, והיא באה מעבר לפינה,‬
‫ואז פשוט "בום", תאונת שוקו.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫קצת נבהלתי, אבל תודה.‬ ‫-טאד!‬
‫אבל הבור המקומי הזה התנגש בחברה שלי‬
‫והרס את ההוט קוטור שלה.‬
‫שוב, אני ממש מצטער. זו הייתה תאונה.‬ ‫-תשמע, פשוט תלך, טוב? פשוט תלך.‬
‫לשם.‬
‫כן. תירגע עם האצבע.‬
‫האם גברתי תרצה את הבייקון הארטיזנלי‬ ‫בעישון ביתי בסלט החסה שלה?‬
‫לא, תודה. אני לא אוכלת בייקון.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אז טד,‬ ‫איך הולך עם הקטע העסקי המקוון הזה שלך?‬
‫השם הוא "טאד", אבא. וזה לא קטע עסקי.‬
‫טאד הוא משפיען.‬ ‫מיליוני אנשים עוקבים אחריו.‬
‫אתה איש מכירות, בעיקרון.‬
‫אז כמה זמן אתם ביחד?‬
‫כמעט שנה, מר בלמונט.‬
‫לדעתי הגיע הזמן שתקרא לו בורגארד.‬
‫נכון, אבא?‬
‫טוב.‬
‫בכל מקרה, בו.‬
‫אתה יודע איך זה. יום אחד… ‬
‫היא הייתה שם.‬
‫בבית הקפה של החיים.‬
‫סיירה היא "ונטי".‬
‫פופולרי!‬
‫- פונדק "כוכב הצפון" -‬
‫היי.‬
‫היי, ג'ייק.‬ ‫-היי, מה נשמע? היי, חבר.‬
‫- בלתזר -‬
‫נו, באמת.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-היי, ג'ייק.‬
‫אני מנסה להתניע אותו, אבל הוא לא עובד.‬
‫טוב. תשאיר אותו במחסן ואטפל בו אחר כך.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫היי! לאן אתם הולכים?‬
‫אבא! עץ משאלות חג המולד, זוכר?‬ ‫אימא הייתה לוקחת אותנו כל שנה.‬
‫נכון.‬ ‫-ועכשיו זה התפקיד של סבתא.‬
‫ג'ייק, אולי תצטרף אלינו?‬
‫זה נשמע ממש כיפי,‬
‫אבל יש כמה אורחים‬ ‫שרוצים לנסוע במזחלת, אז בפעם אחרת.‬
‫אבל תוכלי לעשות לי טובה‬ ‫ולזרוק לסנטה מילה טובה עליי?‬
‫לא תזיק לי קצת עזרה.‬
‫אני מבינה שלא הלך טוב?‬
‫בלמונט היה אתר הנופש האחרון.‬ ‫אם העונה תימשך ככה, לא נראה לי…‬
‫אנחנו רק צריכים קצת סבלנות.‬
‫אנחנו צריכים נס.‬
‫לא שמעת, אבא? חג המולד‬ ‫הוא הזמן המושלם לנסים. נכון, סבתא?‬
‫בדיוק.‬ ‫-אני אוהב את האופטימיות שלך.‬
‫טוב. תביאו לי משהו טעים.‬
‫אני מוכן לצאת לנמל התעופה.‬ ‫תדאגי שהרכב יחכה לי בחוץ, בבקשה.‬
‫כן, מר בלמונט.‬
‫אה, יופי. אתה עוד כאן.‬ ‫-היי.‬
‫רציתי להספיק לראות אותך לפני שאתה נוסע.‬ ‫-אחזור עד סוף השבוע.‬
‫נעזור לך להתמקם במשרד החדש שלך.‬
‫חשבתי על המשרד שצמוד לשלי,‬ ‫אם זה בסדר.‬
‫אה, אבא. בקשר לעבודה.‬
‫כן?‬
‫טוב, פשוט…‬
‫אני לא רוצה לאכזב אותך.‬ ‫-אני לא חושב שזאת אפשרות, חמודה.‬
‫היי, מזמן לא ראיתי את זה.‬
‫אימא שלך נתנה לי את זה בגשטאט.‬
‫היא אמרה שהילדה הזכירה לה אותך.‬
‫אני מופתע שאת זוכרת.‬
‫היית רק בת חמש כשהיא…‬
‫אני זוכרת את הבושם שלה ואת הצחוק שלה…‬
‫את איך שהיא הייתה מסרקת אותי.‬
‫המלון הזה כל כך מזכיר לי אותה.‬
‫אני עדיין מתגעגעת אליה.‬
‫גם אני.‬
‫הבטחתי לאימא שלך שאטפל לך.‬
‫ועשית את זה.‬
‫נתת לי כל מה שאי פעם רציתי.‬
‫טוב.‬
‫טוב, מתוקה, אחזור עד ערב חג המולד.‬
‫טוב. שתהיה לך טיסה נעימה.‬
‫ואל תדאג בקשר אליי.‬
‫אהיה בידיים טובות.‬
‫עם טאד!‬
‫כן, אדוני.‬
‫זהירות! פנו דרך!‬
‫הלו, זוז!‬
‫עכשיו, אני לא רוצה הפרעות כשאני עם טאד.‬ ‫אם אצטרך משהו, אשלח לך הודעה.‬
‫כמובן. מתי תרצי‬ ‫שיביאו לך את ארוחת הערב לסוויטה?‬
‫טרי, אמרתי "בלי הפרעות".‬
‫גברתי, המרכבה שלך ממתינה.‬
‫חשבתי שנצטלם כאן.‬
‫כן, הזמנתי גונדולה פרטית.‬
‫גונדולות הן ללוזרים. תיכנסי.‬
‫הוא צבעוני.‬
‫אתה יודע, אבא היה ממש שמח‬ ‫אם היינו מצטלמים פה.‬
‫חכי ותראי, מתוקונת. חכי ותראי.‬
‫זה שיר טוב.‬
‫טיפה מזייפת, מותק.‬
‫איפה רוח החג שלך?‬
‫טוב, זוג אוהבים. ‬ ‫יש שוקו חם ועוגיות ג'ינג'רברד טריות.‬
‫אתם מוכנים?‬ ‫-כן, קדימה!‬
‫הדבר הזה בטוח?‬
‫ידידי, המזחלת המשובחת הזו‬ ‫משרתת את כוכב הצפון זה דורות.‬
‫איפה חוש ההרפתקנות שלך?‬
‫אין בטוח מזה.‬
‫היי, משהו נפל הרגע!‬
‫עוגייה?‬ ‫-תודה.‬
‫יהיה בסדר.‬ ‫-תיהנו.‬
‫לאן אנחנו הולכים, בדיוק?‬
‫אני עוקב אחרי אחד מגולשי האוף-טרייל‬ ‫הטובים במדינה,‬
‫ולפי התיוג, הוא נמצא במקום המבודד הזה.‬
‫נראה מדהים.‬
‫כבד.‬
‫אתה יודע שאני לא באמת גולשת, נכון?‬
‫אף אחד לא צריך לדעת את זה!‬
‫הכול עשן ומראות, מותק.‬
‫יש לך מושג‬ ‫איך לשחרר את אופנוע השלג, במקרה?‬
‫אני נראית כאילו שאני יודעת לשחרר אותו?‬
‫אני אסתדר.‬
‫אופנוע שלג, תשתחרר.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-רגע!‬
‫טאד, הוא לא עובד עם שליטה קולית, למען השם!‬
‫טאד!‬
‫טאד! אני חוטפת פה מכות!‬
‫כיף לך?‬
‫ממש כיף.‬
‫אין קליטה. טוב. כנראה שנצטרך לאלתר.‬
‫נראה לי שזה…‬
‫בכיוון ההוא.‬
‫אתה לא יודע איך לחזור לאוטו, נכון?‬ ‫-בטח שאני יודע.‬
‫תחזיקי חזק!‬
‫- סכנה‬ ‫אין מעבר -‬
‫טאד!‬
‫תראי, זה עץ המשאלות!‬
‫ערמונים קלויים חמים, חברים.‬
‫אנחנו הבאות בתור.‬
‫ותזכרי, מקבלים רק משאלה אחת,‬ ‫אז שתהיה מוצלחת.‬
‫מעולה, אבל אולי את יכולה‬ ‫להיראות קצת יותר אתלטית?‬
‫אבל טאד,‬ ‫אני רוצה לראות ספורטיבית, אבל לא מיוזעת.‬
‫רק דבר אחד חסר.‬ ‫-מה?‬
‫טוב, אני לא מצליח לשים על זה את האצבע,‬
‫אבל אולי את תצליחי?‬
‫סיירה בלמונט, הכמעט-שנה האחרונה איתך‬
‫הייתה קסומה באמת,‬
‫ואני רוצה שתדעי שלא משנה מה צופן העתיד,‬
‫אני רוצה שנבלה אותו יחד.‬
‫סיירה בלמונט,‬
‫התינשאי לי?‬
‫אוי, טאד!‬
‫טאד, היא גדולה מדי, מותק.‬
‫אפשר להקטין אותה.‬
‫בואי נעשה את זה רשמי, טוב?‬
‫הפוסט הראשון שלנו ברשתות החברתיות‬ ‫כזוג מאורס!‬
‫זהו.‬
‫ביקשתי ש…‬ ‫-אל תגלי לי!‬
‫את חייבת לשמור על זה בסוד,‬ ‫אחרת זה לא יתגשם.‬
‫שיהיה לכם חג מולד שמח.‬ ‫-תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫מה את ביקשת?‬
‫המשאלה שלי התגשמה…‬
‫כשאבא ואימא שלך קיבלו אותך.‬
‫אני אוהבת אותך, סבתא.‬
‫בואי נתלה את זה על הענף ההוא.‬
‫מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫זהו.‬
‫מצוין.‬
‫טאד?‬ ‫-נראה שמזג האוויר משתנה!‬
‫תחזיר אותי למלון.‬
‫טוב.‬ ‫-טאד.‬
‫טאד!‬
‫תחזיקי מעמד, סיירה!‬
‫תפסתי אותך!‬
‫אני מחליקה!‬ ‫-תחזיקי מעמד!‬
‫סיירה!‬
‫לא!‬
‫אלוה…‬
‫חכו כאן, חבר'ה.‬
‫מה זה?‬
‫רק שזו לא תהיה גופה.‬ ‫-די, אתה מפחיד אותי.‬
‫אלוהים.‬
‫זו גופה?‬
‫גברתי, את שומעת אותי?‬
‫מחנה הבסיס, כאן ג'ייק,‬ ‫אני בצד המרוחק של הוז'ייר.‬
‫יש לנו קוד 3. אני חוזר, קוד 3.‬
‫אני צריך את סיירת הסקי בדחיפות.‬ ‫-אין בעיה, ג'ייק.‬
‫- מרפאה -‬
‫מה שלומה?‬ ‫-היא בסדר מבחינה פיזית. זעזוע מוח קל.‬
‫אבל זו לא הבעיה האמיתית.‬
‫היא אומרת‬ ‫שהיא לא זוכרת שום דבר מלפני התאונה.‬
‫אמנזיה?‬
‫או משהו דומה.‬ ‫-לפחות היא ערה. זה טוב, לא?‬
‫תלוי בנקודת המבט שלך.‬
‫גברתי, בבקשה, אל תזוזי.‬ ‫-די. אל תיגע בי!‬
‫אתה מוכן להוריד ממני את הידיים?‬
‫אמרתי לך, אני בסדר גמור!‬
‫טוב. בסדר.‬
‫זה בסדר. ננסה מאוחר יותר.‬ ‫תודה, ג'ין. אנחנו נמשיך מכאן.‬
‫סוף סוף, מישהו עם סמכות.‬
‫שריף, תוכל בבקשה לומר לה שתתן לי ללכת?‬
‫גברתי, נשמח לעשות את זה,‬
‫אבל קודם אנחנו צריכים להבין מי את.‬ ‫-מה זאת אומרת "מי אני"?‬
‫אני יודעת מי אני.‬
‫קוראים לי…‬
‫חיפשנו תעודה מזהה בבגדים שלך,‬
‫אבל לא מצאנו.‬
‫טוב, מצאתי את זה.‬
‫איפור.‬
‫איפה הבגדים שלי?‬
‫אני חושש שנאלצו לגזור אותם בחדר המיון.‬
‫היי, מה עם טביעות אצבעות?‬ ‫-דגמנו אותן כשהיא הגיעה.‬
‫הן לא נמצאות במאגר הנתונים שלנו,‬ ‫כלומר היא מעולם לא נעצרה,‬
‫וייתכן שגם מעולם לא עבדה.‬
‫אז מה אנחנו אמורים לעשות איתה?‬
‫אני יכול להעלות תמונה שלה‬ ‫לאתר הנעדרים שלנו, אבל זו תקופת החגים.‬
‫אלא אם מישהו יחפש אותה‬ ‫או שהיא תיזכר במשהו,‬
‫אין משהו שאני יכול לעשות.‬
‫סליחה, "היא" נמצאת כאן בחדר,‬
‫ונמאס לה לקבל יחס של אסירה רק מפני שאתם‬ ‫לא מסוגלים לעשות את עבודתכם, אז…‬
‫אוי, הראש שלי.‬ ‫-בסדר.‬
‫לאט לאט.‬
‫תשמעי, גברתי, הלוואי שיכולתי לעשות יותר,‬
‫אבל אנחנו צריכים‬ ‫להיצמד לנהלים של טיפול באלמונית.‬
‫אלמונית?‬
‫אני לא אלמונית!‬
‫טוב, אני לא יודע איך לקרוא לך.‬
‫אין לך זהות, אין לך כסף, ואין לך לאן ללכת.‬
‫לי יש לאן ללכת. כלומר, הפונדק.‬
‫היו לנו כמה ביטולים. היא מוזמנת אלינו.‬
‫ומי אתה?‬
‫זה ג'ייק ראסל. הוא זה שמצא אותך.‬
‫הוא נראה לך מוכר?‬
‫לא, הוא ללא ספק אדם זר.‬
‫ואני לא מתכוונת ללכת איתו‬ ‫לאיזו בקתת רצח ביער.‬
‫ג'ייק הוא הבעלים של פונדק "כוכב הצפון".‬
‫אה, פונדק "כוכב הצפון".‬
‫טוב. יש שם שירות חדרים?‬
‫האמת היא שזה יותר‬ ‫מקום בסגנון בד אנד ברקפסט.‬
‫איזו ארוחת בוקר יש?‬
‫במחשבה שנייה,‬ ‫נראה לי שעדיף שהיא תישאר כאן.‬
‫לא.‬
‫טוב…‬
‫האמת היא שחזרה לפעילות שגרתית‬ ‫עשויה לעורר את הזיכרון שלך.‬
‫ההחלטה שלך, גברתי.‬
‫את יכולה להישאר כאן,‬
‫או לקבל את ההצעה של ג'ייק.‬
‫מעולה!‬
‫ממש מעולה!‬
‫מה זה היער המחורבן הזה‬ ‫שאין בו אנטנה סלולרית?‬
‫שלום, כאן טאד פרצ'יילד.‬
‫הרגע שרדתי נפילה תוך התגרות במוות,‬
‫ואני תקוע כרגע ביער קפוא ומרוחק.‬
‫הסרטון הזה יהיה עדות למאבק ההישרדות‬ ‫האמיץ שלי, כנגד כל הסיכויים!‬
‫אבל אם ימצאו את גופתי,‬
‫אנא העלו את הסרטון…‬
‫איפה אני?‬
‫טוב. בדקנו באבדות והמציאות.‬
‫אני לא בטוח שהם יתאימו,‬ ‫אבל הם עדיפים על חלוק בי"ח.‬
‫תצטרכי להסתפק בהם בינתיים.‬
‫איכס. הם משומשים?‬
‫סביר להניח.‬
‫אבל את יודעת,‬ ‫לפעמים אורחים משאירים כאן דברים בטעות, אז…‬
‫אני לא בטוחה שאת זה השאירו כאן בטעות.‬
‫טוב, החדר שלך מוכן.‬
‫יש כאן מגבות נקיות,‬ ‫ויש סדינים נקיים על המיטה.‬
‫תשמעו, אני מעריכה את כל המאמצים,‬ ‫אבל אני לא מתכננת להישאר כאן הרבה זמן.‬
‫זה זמני בלבד.‬
‫טוב, עד אז, את תקועה איתנו.‬
‫בואי איתי.‬ ‫-טוב.‬
‫מה קרה?‬
‫היי. הייתה שם חיית פרא שעירה!‬
‫טוב, אני אבדוק.‬
‫אני חושב שזה בסדר. היא הלכה.‬
‫את יודעת, אנחנו בטבע,‬ ‫אז יהיו לך מבקרים פה ושם.‬
‫טוב, אז שיישארו בחוץ.‬
‫אומר להם.‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫שמלת סבתות יפה.‬
‫טוב, אם זו מחמאה…‬
‫אקבל אותה.‬
‫לילה טוב.‬
‫"תולה את קרסי הדייג‬ ‫מקווה לתפוס לי דג…"‬
‫מפלט!‬
‫חשבתי שלא אראה עוד בן אנוש לעולם.‬
‫תראה אותך.‬
‫אתה יפהפה.‬
‫איך קוראים לך, מושיע?‬
‫ראלף.‬
‫ראלף,‬
‫הסוללה שלי בטלפון מתה.‬
‫אין לך במקרה מטען לדגם 15, נכון?‬
‫לא, אני לא אוהב טלפונים סלולריים.‬
‫לא בוטח בהם.‬
‫רוצה קפה?‬
‫כן, בבקשה, ראלף.‬
‫אחרי החוויה המסויטת שעברתי,‬ ‫זה יהיה נקטר האלים.‬
‫אפשר לעזור לך להוריד את הפיתיון מהפרצוף?‬
‫איזה פיתיון?‬
‫זה שתקוע לך בפרצוף.‬
‫אה, אני רואה אותו.‬
‫זה היה רק חלום.‬
‫מה הבעיה של הדבר הזה?‬
‫היי!‬ ‫-שלום!‬
‫בוקר טוב!‬ ‫-היי, בוקר טוב!‬
‫זה לא חלום.‬
‫מי את?‬
‫שלום.‬
‫החדר שלך מבולגן.‬
‫כן, עדיין לא באו לנקות אותו.‬
‫אני אבי.‬
‫את האישה שלא יודעת מי היא, נכון?‬
‫כנראה שזאת אני.‬
‫אבא שלי סיפר לי.‬
‫יש לך מייבש לשיער?‬
‫בטח. בחדר שלי.‬ ‫-תודה.‬
‫אז איך אנחנו אמורים לקרוא לך?‬
‫שאלה טובה. אני לא יודעת.‬ ‫יש לך שמות שאת אוהבת?‬
‫טוב…‬ ‫את יכולה לקבל את אחד מהשמות שלהם.‬
‫בואי, תכירי אותם.‬
‫זה פרנקי, זה וולס, זה פוטר, וזו שרה.‬
‫שרה. זה מוצא חן בעיניי.‬
‫טוב. אז נקרא לך שרה.‬
‫זאת אימא שלך?‬
‫כן.‬
‫היא נפטרה לפני שנתיים כמעט.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אני ממש מתגעגעת אליה.‬
‫לפעמים…‬
‫לא משנה. תחשבי שזה מוזר.‬
‫אני אפילו לא יודעת מי אני.‬ ‫אין יותר מוזר מזה.‬
‫טוב…‬
‫לפעמים אני מדברת לתמונה שלה.‬
‫זה בכלל לא מוזר בעיניי. זה יפהפה.‬
‫היי, איך את מרגישה?‬
‫את מכירה אותי?‬
‫נפגשנו בנסיעה במזחלת.‬ ‫-אבל היית מחוסרת הכרה כל הזמן הזה.‬
‫תיהני מארוחת הבוקר.‬ ‫-תודה.‬
‫הייתי מחוסרת הכרה.‬
‫היי, כולם! זאת שרה!‬
‫אה, שרה.‬
‫אנחנו מנסות את השם.‬
‫כבר פגשת את אבא שלי. זו סבתא שלי.‬
‫כן. אלחנדרה.‬
‫נכון.‬
‫טוב, שרה, הרגע נגמר לנו הפנקייק-דלעת,‬
‫אבל אם תרצי, אני יכול להכין לך חביתה.‬
‫זה בסדר,‬ ‫אני מסוגלת להכין ארוחת בוקר לעצמי.‬
‫זה מקולקל.‬
‫לא, פשוט צריך ללחוץ ואז לסובב.‬
‫תודה.‬
‫אוי, זה נוזל מהר. ‬
‫ביצה?‬
‫תודה.‬
‫בהחלט הראית לביצה מי הבוס.‬
‫קצת בלגן.‬
‫יודעת מה? אולי תשבי שם, ואני אטפל בכל זה.‬
‫בסדר. רעיון טוב.‬
‫בייקון?‬ ‫-אני לא אוכלת בייקון.‬
‫אבל בייקון זה ממש טעים.‬
‫טעמת פעם?‬
‫אני לא זוכרת.‬ ‫-אז איך את יודעת שאת לא אוכלת את זה?‬
‫אני אוהבת בייקון.‬
‫מה המאפינס האלה?‬ ‫-אני לא חושבת שהיא מכאן.‬
‫איזה את הכי אוהבת?‬ ‫-יש בה משהו…‬
‫אני מרגיש שנפגשנו כבר.‬
‫באמת?‬
‫היא אמרה שהיא לא רוצה שיפריעו לה.‬
‫אבל זה היה לפני 24 שעות כמעט.‬
‫גב' בלמונט?‬
‫אני מצוות האבטחה במלון. אפשר להיכנס? שלום?‬
‫גב' בלמונט?‬
‫זה אני, טרי.‬
‫היא לא ישנה כאן אתמול בלילה.‬
‫את בטוחה? אולי היא הציעה את המיטה?‬
‫גב' בלמונט הציעה את המיטה? בחיים לא.‬
‫- סיירה -‬
‫"סיירה, מחכה לסחוף אותך.‬ ‫באהבה, טאד."‬
‫נשמע שהם תכננו לנסוע לאנשהו ביחד.‬
‫אבל לאן?‬ ‫-אל תיגע בי.‬
‫הבנתי.‬
‫איפה אני?‬
‫ראלף?‬
‫- אדם הולך על הירח -‬
‫אין מצב.‬
‫ראלף!‬
‫בוקר טוב!‬
‫לא רציתי להעיר אותך. ישנת בנעימים.‬
‫זה הטנדר שלך?‬
‫כן.‬
‫מה קרה לו?‬
‫מת כמו החיות הדרוסות של אתמול.‬
‫תמונה מנטלית איומה.‬
‫נשאיר פתק ונצא מכאן ברגל.‬
‫זה טיפוס של יומיים עד הכביש,‬ ‫דרך מעבר ההרים.‬
‫יומיים?‬ ‫-תלוי במזג האוויר.‬
‫היי, אכין לנו דגים מטוגנים לארוחת בוקר.‬ ‫נשמע טוב?‬
‫אני לא אוכל דגים. אלה חיות אקזוטיות‬ ‫באקווריום המים המלוחים שלי בדירה במנהטן.‬
‫אין בעיה.‬
‫תמצא לעצמך ארוחת בוקר.‬
‫מה אני אמור לעשות עם זה?‬ ‫-להשליך אותו על סנאי?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫עוד ביטול.‬
‫את צוחקת.‬ ‫-הם הולכים לאייר בי אנד בי במקום.‬
‫איך נתחרה בזה?‬ ‫-יהיה בסדר.‬
‫אני לא יודע איך. תסתכלי.‬ ‫אפילו אין לנו כסף למנקה.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-היי.‬
‫רציתי לשאול, מישהו התקשר לחפש אותי?‬
‫אני חושש שלא.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫בטח מישהו מחפש אותי.‬
‫עדיין לא נזכרת בשום דבר?‬
‫לא. אבל הרופאה אמרה שאולי‬ ‫אם אעשה דברים נורמליים, הזיכרון שלי יחזור.‬
‫מעניין למה היא התכוונה‬ ‫כשאמרה "דברים נורמליים".‬
‫הוראות הרופאה.‬
‫בהצלחה.‬
‫הסדין הזה מרושע!‬
‫הצעת פעם מיטה, יקירה?‬
‫לא נראה לי.‬
‫למה שלא תנסי משהו אחר?‬
‫אני אומר לך.‬ ‫קח את הגונדולה לראש הגבעה…‬
‫לשים אותם פה?‬
‫ברצינות?‬
‫אוי, לא.‬
‫בבקשה, אל תיתקעי.‬
‫אני מסוגלת.‬
‫אנחנו מגיעים כבר?‬
‫לא. תיצמד אליי, חבר.‬
‫אני לא חושב שאני מסוגל!‬
‫ראלף!‬
‫פשוט תשאיר אותי כאן.‬
‫תציל את עצמך.‬
‫תחזיק מעמד.‬
‫אני אעזור לך, חבר.‬
‫טוב.‬
‫אתה כל כך חזק.‬
‫זה יסדר אותך.‬
‫זהו זה.‬
‫מוכן?‬
‫מה איתך?‬
‫היי, אל תדאג לי. יש לי כפות רגליים גדולות.‬
‫קדימה. הולכים.‬
‫היי, את בסדר?‬ ‫-זה תקוע.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫תודה.‬
‫לפעמים אי אפשר לזרז דברים.‬
‫פשוט צריך לקחת את הזמן.‬
‫את יודעת, אימא שלי תמיד אמרה:‬ ‫"אפשר להתיר את הקשרים הכי קשים…‬
‫"אם רק עוזרים להם קצת."‬
‫זהו זה.‬
‫כל הקשרים נעלמו.‬
‫את זוכרת את אימא שלך?‬
‫כן. אני חושבת שכן.‬
‫אבי?‬
‫מה קרה כאן?‬
‫מה זה?‬
‫זו לא אני, אבא.‬ ‫-תראי איזה בלגן!‬
‫אני מצטערת.‬
‫מעולה. רק זה חסר לי עכשיו.‬
‫היי.‬
‫- בלתזר -‬
‫בלתזר.‬
‫נעים מאוד.‬
‫הייתי מציגה את עצמי,‬
‫אבל אין לי מושג מי אני.‬
‫אני יכולה לומר לך שאני בת אנוש חסרת תועלת.‬
‫שום דבר לא מצליח לי.‬
‫היית חושב שיש לי כישורים כלשהם, לא?‬
‫תודה על התמיכה.‬
‫עכשיו, בוא נראה אם אצליח להביא עצים.‬
‫נתראה.‬
‫אוי. נפצעת?‬
‫לא.‬
‫תני לי.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫תשמעי, אני…‬
‫לא התכוונתי למה שאמרתי קודם. זה היה…‬
‫זה לא רק זה.‬
‫עברו כמעט יומיים,‬ ‫ומה, אף אחד לא מצא אותי עדיין?‬
‫אני כמו מטען שלא נדרש.‬ ‫-היי, בחייך. אל תדברי ככה.‬
‫אני בטוח שיש לך‬ ‫משפחה וחברים שממש דואגים לך.‬
‫הם בטח מחפשים אותך ברגעים אלה.‬
‫אתה חושב?‬
‫בטח.‬
‫את יודעת מה?‬ ‫אולי נלך מחר לבזאר של חג המולד?‬
‫זה יריד רחוב גדול, יהיו שם הרבה אנשים.‬
‫אולי מישהו יזהה אותך.‬ ‫-אני לא רוצה להטריח אתכם עוד.‬
‫לא, זו ממש לא טרחה.‬
‫חוץ מזה, אבי ממש תשמח.‬
‫בסדר.‬
‫לא, זה… תשאירי אותה אצלך.‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫- בזאר חג המולד ‬ ‫של סאמיט ספרינגס - ‬
‫ואו, איזה יופי.‬
‫משהו מזה נראה מוכר?‬
‫לא, כלום. אני לא חושבת שהייתי פה אי פעם.‬
‫בואו! אתם זוחלים!‬
‫אבי ממש מתרגשת מחג המולד.‬
‫ואו, איזו מזחלת יפה!‬
‫היא יצאה לקרלה.‬
‫היא הייתה אשתי.‬
‫כן, אבי סיפרה לי עליה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫תודה.‬
‫היו שנתיים קשות.‬
‫אפילו לא חשבתי שנישאר כאן אחרי שזה קרה.‬
‫אבל לאן תעברו?‬
‫לא יודע. אולי נחזור לעיר.‬
‫היה לי פעם עסק לטיולי סקי.‬
‫אבל "כוכב הצפון"‬ ‫בבעלות המשפחה של קרלה כבר שלושה דורות.‬
‫אבא שלה נתן לנו אותו כמתנת חתונה,‬ ‫ודי התאהבתי במקום.‬
‫אני לא רוצה למכור אותו, אבל…‬ ‫-אבל מה?‬
‫את יודעת, אנשים אוהבים את האתרים החדשים,‬
‫המפונפנים, עם כל הרוח והצלצולים.‬
‫אבל אני חושב‬ ‫שיש משהו מיוחד בדברים הפשוטים.‬
‫כמו ארוחות ביתיות,‬
‫שוקו חם ליד האח,‬
‫בית רחוק מהבית.‬
‫לא יודע.‬
‫אולי אני טועה.‬
‫אבא, שרה.‬
‫תראו!‬
‫נכון שזה יפה?‬
‫יש לך טעם מצוין במזחלות, עלמתי הצעירה.‬
‫זו מזחלת יפהפייה, עבודת יד.‬
‫טסה כמו הרוח.‬
‫זו מזחלת מהממת.‬
‫אבל היא לא בתקציב שלנו, לצערי.‬
‫אני שומר על הדוכן בשביל חבר,‬
‫אז אם תראו עוד משהו שימצא חן בעיניכם…‬
‫תראי את זה.‬
‫זה יפהפה.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אתה יודע מה? ניקח אותו.‬
‫נפלא.‬
‫בשבילך.‬ ‫-לא, ג'ייק, אני לא יכולה לקבל אותו.‬
‫בחייך. זו מתנה מוקדמת לחג המולד.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫תודה.‬
‫קדימה, שלא נפספס את הדלקת העץ.‬ ‫-קדימה!‬
‫חג מולד שמח, חברים.‬
‫קבלו בבקשה את ראש העיר של סאמיט ספרינגס.‬
‫ברוכים הבאים‬ ‫לטקס הדלקת עץ האשוח השנתי שלנו.‬
‫אתם יודעים, זה אירוע מיוחד במינו,‬
‫ובינינו,‬
‫זה החלק האהוב עליי בתפקיד ראש העיר.‬
‫אבל לא באתם לכאן‬ ‫כדי להקשיב לקשקושים שלי, נכון?‬
‫באתם כדי לראות אורות. ‬ ‫אז היי, בלי להרבות בדברים…‬
‫אולי תעלי לבמה, חמודה,‬ ‫ותעזרי לי להפעיל את המתג?‬
‫אני?‬
‫כשנספור לאחור,‬ ‫תמשכי לאחור את סוכריית מקל הסבא, טוב?‬
‫סאמיט ספרינגס, אתם מוכנים?‬
‫כן!‬
‫מעולה! תספרו איתי.‬
‫חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת!‬
‫אני לא שומע אותך!‬
‫אני לא יודעת לשיר.‬
‫מי אמר לך את זה?‬ ‫קדימה, זה חג המולד.‬
‫לילה טוב, מתוקונת.‬
‫היא מעולפת.‬
‫ישנה כמו תינוק.‬
‫את יודעת,‬ ‫כשראית את הגלובוס הזה בפעם הראשונה,‬
‫הסתכלת עליו כאילו שאת מזהה אותו.‬
‫כן, פתאום היה לי זיכרון מהילדות,‬
‫שבו אישה יפהפייה נתנה לי משהו דומה.‬
‫ואני חושבת שזו הייתה אימא שלי.‬
‫אבל אז זה נעלם.‬
‫טוב, לפחות נזכרת במשהו. זו התחלה.‬
‫כן.‬
‫טוב, היה לילה ארוך.‬
‫כן.‬
‫כן, גם אני די גמור, אז…‬
‫לילה טוב.‬
‫ג'ייק?‬
‫רק רציתי להגיד לך ש…‬
‫אני לא חושבת שפגשתי מישהו כמוך אי פעם,‬
‫כי אם זה היה קורה,‬ ‫בטוח הייתי זוכרת את זה.‬
‫לילה טוב.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב!‬
‫זו רק אני, יקירה. באתי להציע את…‬
‫הסוד הוא להשתמש בפרק כף היד.‬
‫טוב.‬
‫זה בסדר. נסי שוב.‬
‫טוב. עם שתי הידיים.‬ ‫-טוב.‬
‫אחת,‬
‫שתיים,‬
‫שלוש!‬
‫היי!‬
‫זהו זה. תיאום יד-עין. כל הכבוד!‬
‫בבקשה.‬
‫אני מקווה שתאהבי.‬ ‫-נראה טעים!‬
‫בדיוק כמה שצריך.‬
‫מושלם.‬
‫טוב.‬
‫צריך להשתמש בהרבה קרם כדי שהכול יחזיק.‬
‫טוב. ככה זה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא מאמ…‬
‫לא מגניב, שתיכן!‬ ‫-היי!‬
‫עשיתן קנוניה נגדי!‬
‫טוב, חברים, תזכרו, הצד הפנימי, בסדר?‬ ‫האחרון שמגיע למטה משלם על הפיצה. מוכנים?‬
‫צאו!‬
‫קדימה!‬
‫נראה מעולה, חברים!‬ ‫-את מוכנה לעשות סקי?‬
‫אני לא בטוחה שאני זוכרת איך.‬
‫זה יהיה קל.‬ ‫תעקבי אחרי הילדים, לאט לאט, כמו שאמרתי.‬
‫את תסתדרי.‬ ‫-טוב.‬
‫בואי נראה למה את מסוגלת. קדימה!‬
‫לא רע.‬
‫אוי, לא.‬
‫תחזיקי מעמד!‬
‫תפסתי אותך!‬
‫סליחה, לא התכוונתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה שהצלת אותי.‬
‫מתי שתרצי.‬
‫טוב, יופי. בבקשה, זו הקבלה.‬
‫שמרו על עצמכם.‬
‫שוב תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה שהתארחתם ב"כוכב הצפון". חג מולד שמח.‬
‫גם לך.‬ ‫-ביי, שרה.‬
‫ביי.‬
‫אלחנדרה?‬
‫סליחה, יקירה. לא ראיתי אותך.‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר. קצת עצובה, אני מניחה.‬
‫אולי לא הייתי צריכה ‬ ‫להסתכל באלבום מלכתחילה.‬
‫מה זה?‬
‫אני קוראת לו "ספר הזיכרונות שלנו".‬
‫כרטיסי חג מולד,‬ ‫תוכניות חתונה, מכתבים מהאורחים.‬
‫זו הבת שלך. היא יפהפייה.‬
‫תודה.‬
‫גם את יפהפייה.‬
‫אני אוהבת להזכיר לעצמי מדי פעם‬
‫שהפונדק המשפחתי הקטן שלנו‬ ‫נגע בחיים של אנשים אחרים.‬
‫במיוחד…‬
‫מכיוון שאולי לא נהיה כאן עוד הרבה זמן.‬
‫חשבתי שג'ייק לא רוצה למכור.‬ ‫-יכול להיות שלא תהיה לו ברירה.‬
‫בהתחשב במצב הנוכחי,‬
‫זה עלול להיות חג המולד האחרון שלנו‬ ‫בפונדק כוכב הצפון.‬
‫בכל מקרה, זה לא צריך להדאיג אותך.‬
‫אני צריכה לאסוף את אבי.‬
‫תחזירי את האלבום לשולחן של ג'ייק כשתסיימי?‬
‫בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫היי, מה קורה?‬ ‫-אה, היי. המגרה הייתה תקועה.‬
‫כן. תכננתי לתקן אותה.‬
‫זה יפהפה. למה אתה לא תולה את זה על העץ?‬
‫כי…‬
‫אני עדיין לא מוכן.‬
‫אה, סליחה. זה לא ענייני.‬
‫לא, סליחה. אני פשוט… זה…‬
‫אנחנו… קרלה ואני קנינו את הפסלון יחד, ו…‬
‫ואז היא חלתה.‬
‫ו…‬
‫אני לא רוצה למסור אותו,‬
‫אבל אני לא מסוגל‬ ‫לתלות אותו על העץ, אז אני…‬
‫האמת היא שאני צריך לזוז,‬ ‫שלא אאחר לאיסוף הצעצועים.‬
‫איסוף צעצועים?‬
‫כן, את יודעת. סאמיט ספרינגס עורכת ‬ ‫אירוע התרמה אחת לשנה למשפחות נזקקות, אז…‬
‫זה ממש נחמד.‬
‫כן. את יודעת, לכל ילד מגיעה מתנה לחג.‬
‫אתה צריך עזרה?‬
‫כן, אשמח לעזרה.‬
‫איך הולך?‬ ‫-סיימתי את המתנה הראשונה.‬
‫ואו!‬
‫טוב. לא רע. אראה לך שיטה.‬
‫צריך להשתמש בכמה שפחות נייר.‬
‫אין צורך להשתמש‬ ‫ביותר משלוש חתיכות סלוטייפ בעטיפה.‬
‫אז עושים ככה,‬
‫ואז ככה…‬
‫ואז ככה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫אמרתי לך.‬
‫ג'ייקוב! אני כל כך שמחה שאתה כאן.‬
‫לואיז, את יודעת‬ ‫שלא אשכח את חברת חג המולד שלי.‬
‫נראה שכבר שכחת.‬ ‫-זו שרה.‬
‫חג שמח.‬ ‫-חג שמח.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫ג'ייק, אנחנו צריכים עזרה במיונים!‬ ‫-טוב, אני כבר חוזר.‬
‫אל תדברו עליי מאחורי הגב.‬
‫היי, אפשר להשאיר כאן את הצעצועים?‬
‫היי, תודה.‬
‫חג מולד שמח. תודה רבה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אני לא יודעת‬ ‫מה היינו עושים בלי ג'ייק ראסל.‬
‫הוא מתנדב, הוא תורם כספים…‬
‫אני לא יכולה לספור בכלל‬ ‫לכמה ארגוני צדקה הוא עזר בעיר.‬
‫הלוואי שהייתה לנו דרך להראות לו ‬ ‫כמה שמעריכים אותו בסאמיט ספרינגס.‬
‫יופי של עטיפה.‬ ‫-אני לא יודע אם אני עטפתי את זה.‬
‫שוב, תודה רבה על העזרה הערב.‬
‫תודה שהזמנת אותי. כולם היו ממש נחמדים.‬
‫אז…‬
‫את חושבת שתזכרי משהו מזה‬ ‫כשהזיכרון שלך יחזור?‬
‫לא אשכח את זה בחיים.‬
‫אנחנו עומדים מתחת לדבקון.‬
‫זה נכון.‬
‫את יודעת, אולי לא כדאי.‬
‫מה אם את בקשר עם מישהו?‬
‫זה יהיה מצער מאוד.‬
‫לשנינו.‬
‫כן. טוב…‬
‫כמעט סיימתי.‬ ‫-כן.‬
‫בוקר טוב!‬
‫יש לי רעיון איך לעזור ל"כוכב הצפון".‬
‫שמרתי את פרטי הקשר של כל מי שהתארח כאן‬ ‫בשלושים השנים האחרונות.‬
‫זה מושלם.‬
‫בשביל מה זה?‬ ‫-אירוע גיוס כספים ל"כוכב הצפון".‬
‫מגניב. דיברת על זה עם אבא?‬
‫בשום אופן לא.‬
‫מה?‬ ‫-שמעת אותי.‬
‫לא אגייס תרומות כדי להציל את הפונדק.‬
‫לא, זה לא יהיה גיוס תרומות.‬ ‫זו תהיה מסיבת נוסטלגיה של חג המולד.‬
‫ונזמין את כל מי שהתארח כאן במהלך השנים‬
‫לחגוג את הזיכרונות מ"כוכב הצפון".‬
‫וכן, נבקש תרומה, אבל מה הסיפור הגדול?‬
‫הסיפור הוא שאני גר בסאמיט ספרינגס, בסדר?‬
‫אני לא רוצה שיסתכלו עליי אחרת.‬ ‫שלא יחשבו שאני צריך נדבות.‬
‫אבל אתה גם לא רוצה‬ ‫לאבד את כוכב הצפון, נכון?‬
‫אולי כן.‬
‫אתה לא מתכוון לזה.‬
‫תשמעי, נמאס לי להיאבק עם המקום הזה.‬
‫נמאס לי מזה שהכול תמיד מתקלקל.‬
‫נמאס לי לתהות כל הזמן איך נגמור את החודש.‬
‫ג'ייק, אתה לא יכול להפנות גב לפונדק הזה.‬
‫תחשוב על כל הזיכרונות שיצרת פה.‬ ‫-אני חושב. כל הזמן.‬
‫ולמען האמת, אשמח לשחרר חלק מהם.‬
‫מה את יודעת על זיכרונות בכלל?‬ ‫את אפילו לא זוכרת איך קוראים לך.‬
‫שרה, חכי.‬
‫טוב, תשמעי, אני…‬
‫זו לא את.‬
‫טוב, בעצם זו כן את.‬
‫מאז שהגעת הנה, את…‬
‫גרמת לי להרגיש דברים…‬
‫דברים שלא חשבתי שאוכל להרגיש שוב.‬
‫וכן, את צודקת.‬ ‫באמת יש לי הרבה זיכרונות מהמקום.‬
‫כנראה שאני פשוט פוחד ליצור זיכרונות חדשים.‬
‫אפילו עם מישהי כמוך.‬
‫אפשר להיכנס.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום. פשוט…‬
‫זה בגלל שרה?‬
‫אני יודעת שזה קשה,‬
‫במיוחד בתקופה הזו בשנה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני פשוט… אני לא ממש יודע מה אני עושה.‬
‫עשית כל מה שאפשר למען המשפחה.‬
‫אבל אנחנו בסדר עכשיו.‬
‫ג'ייק…‬
‫זה בסדר להרפות.‬
‫שרה, אנחנו מכינים פתיתי שלג.‬ ‫רוצה לעזור לי?‬
‫מצטערת, אני לא יכולה כרגע, אבי.‬ ‫אולי יותר מאוחר.‬
‫אלחנדרה, אפשר לדבר איתך לרגע?‬ ‫-כמובן.‬
‫אני חושבת שהגיע הזמן שאלך.‬
‫שטויות. את מוזמנת להישאר כמה זמן שתצטרכי.‬
‫כן, תודה, אבל אני חושבת שעדיף לכולם שאלך.‬
‫רגע. מה?‬
‫שרה, את הולכת?‬
‫לא נכון.‬
‫אני חוששת שכן.‬
‫אבל חשבתי שתישארי איתנו לחג.‬
‫הייתי שמחה להישאר, אבל היה שינוי בתוכניות.‬
‫כן, התוכניות השתנו.‬
‫אבא.‬
‫מה זה?‬
‫משהו ששמרתי לרגע הנכון.‬
‫אבל שרה תצטרך לעזור לנו לתלות אותו.‬
‫בבקשה?‬
‫אבל אמרת…‬ ‫-כן, אבל אני לא רוצה לעשות את זה בלעדייך.‬
‫קצת שמאלה.‬
‫איך זה?‬ ‫-ו… מושלם.‬
‫זה יפהפה, ג'ייק.‬
‫אתן יודעות מה חסר פה עכשיו?‬
‫מסיבת חג מולד?‬
‫טוב, נעשה את זה. קדימה!‬
‫טוב, תתקרבו עוד קצת.‬ ‫ב"שלוש", תגידו "חג מולד שמח".‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫חג מולד שמח!‬
‫טוב, תיהנו מהמדרונות.‬
‫טוב. מדפיס.‬
‫ערב חג המולד, בואו ל"כוכב הצפון".‬
‫יש מסיבת ערב-חג.‬
‫בבקשה. חג מולד שמח.‬ ‫מסיבת חג המולד ב"כוכב הצפון".‬
‫בשעה שבע בערב חג המולד,‬
‫מסיבה ב"כוכב הצפון".‬ ‫-תודה!‬
‫שם.‬
‫זה ב-24 לדצמבר.‬ ‫בטח יש לך תוכניות, אבל אנחנו נהיה שם.‬
‫כן, ארוחת הערב מוכנה.‬
‫הגיע הזמן לשעועית טעימה.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה, חבר.‬ ‫-כן.‬
‫אלה שימורי השעועית‬ ‫הכי טעימים שאכלתי בחיים.‬
‫ראלף! שקלת לכתוב בלוג הישרדות?‬
‫אני בטוח שאוכל להשיג לך מימון.‬
‫תודה לך, טאד. זה בהחלט יהיה משהו.‬
‫חריף.‬
‫כן, זה קצת חריף. זה עלול לבוא לאט לאט.‬
‫כן! אני מרגיש את זה עכשיו.‬
‫ממש חריף.‬
‫לא הגיע לאט לאט.‬
‫הוא נכנס עכשיו.‬
‫היי! הגעתי הרגע למלון,‬ ‫אז תתקשרי כשתשמעי את ההודעה.‬
‫תודה, מורגן.‬
‫טרי?‬
‫מר בלמונט. שלום. חזרת.‬
‫היי. אני צריך לדבר עם סיירה,‬ ‫אבל היא לא עונה.‬
‫תאמר לה לבוא אליי למשרד.‬ ‫-אני מצטער, מר בלמונט.‬
‫אני לא יודע איפה היא.‬
‫מה?‬
‫ביקשתי שתטפלו בה כשאני לא כאן!‬
‫כן, אבל היא ומר פרצ'יילד יצאו לסקי‬ ‫לפני כמה ימים, ומאז לא ראיתי אותה. אז…‬
‫"לפני כמה ימים"? אתה רוצה לומר‬ ‫שלא ראית את הבת שלי כבר ארבעה ימים?‬
‫לא, פשוט חשבתי‬ ‫שהיא ומר פרצ'יילד רוצים קצת פרטיות.‬
‫היא ביקשה שלא אפריע לה. ואז מצאתי…‬ ‫-מצאנו.‬
‫מצאנו את הפתק הזה.‬
‫הבת שלי לא הולכת לשום מקום‬ ‫בלי המזוודות שלה.‬
‫אתה, שלח את צוות האבטחה לסרוק את השטח.‬ ‫שיבדקו כל סנטימטר במתחם.‬
‫מייד.‬ ‫-ואתה, תתקשר למשרד השריף.‬
‫בסדר. מה להגיד?‬
‫תגיד שביקשתי שימצאו את הבת שלי.‬
‫כן.‬
‫- חוצים ברגל. בבקשה תמצאו אותנו! -‬
‫נצטרך משלחת חיפוש.‬ ‫יש אהבלים אבודים במעבר.‬
‫קיבלתי. ידוע במי מדובר?‬
‫כן, זה ראלף. שוב יצא לציד בלתי חוקי.‬
‫כן?‬
‫את כמעט מוכנה, יקירה?‬
‫אני רק מנסה למצוא מה ללבוש.‬
‫טוב, האמת היא שזו הסיבה שבאתי.‬
‫הרשיתי לעצמי לבחור לך בגד להיום בערב.‬
‫אני מקווה שזה יתאים.‬ ‫-ואו. תודה רבה. לא היית צריכה.‬
‫רציתי.‬
‫ג'ייק מחייך בזכותך.‬
‫הוא לא עשה את זה המון זמן.‬
‫הבאתי לך גם זוג נעליים.‬
‫תודה רבה.‬
‫נתראה למטה?‬ ‫-בסדר.‬
‫- שריף -‬
‫ראלף, אני חושש שנצטרך לעצור אותך הפעם.‬ ‫-מה? זו שערורייה! האיש הזה הוא גיבור.‬
‫הוא עסק בציד בלתי חוקי בשטח ציבורי.‬ ‫-הוא הציל את חיי.‬
‫תצטרך לעצור גם אותי.‬
‫טד?‬
‫בו!‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫זה סיפור ארוך ומחריד.‬ ‫-איפה הבת שלי?‬
‫לא יודע. במלון, אני מניח?‬
‫לא, היא לא במלון.‬ ‫ואמרו לי שהיא אמורה להיות איתך.‬
‫היא הייתה איתי,‬ ‫אבל התפצלנו כשהיינו על ההר.‬
‫אחרי שביקשתי את ידה.‬ ‫-ביקשת את ידה?‬
‫הצעת לה נישואין?‬
‫כן.‬
‫נראה שאקרא לך "אבא".‬ ‫-היי, מזל טוב.‬
‫תודה, חבר.‬ ‫-אני יודע איפה היא. בוא.‬
‫רגע. מה עם ראלף?‬
‫ג'ספר, שחרר אותו.‬
‫זה חג המולד.‬
‫היי, תודה, טאד.‬
‫בוא נישאר בקשר, חבר.‬
‫הצמידים שלך.‬
‫היי, מה את עושה?‬
‫רק בודקת.‬
‫את יודעת מה כתוב. "לא לפתוח עד חג המולד."‬
‫שמתי עלייך עין.‬
‫ג'ייק, אתה חושב שיש לנו מספיק אוכל?‬ ‫אני לא רוצה שייגמר.‬
‫אני לא חושב שזו בעיה.‬ ‫זה ערב חג המולד.‬
‫לאנשים יש תוכניות.‬ ‫זו מסיבה של הרגע האחרון, אז…‬
‫מאוחר, ואף אחד לא הגיע עדיין.‬ ‫-אל תתייאש, ג'ייק. רק צריך קצת אמונה.‬
‫ואו!‬
‫שרה.‬
‫אני אוהבת את השמלה שלך.‬
‫את נראית…‬
‫יפהפייה.‬
‫תודה. אלחנדרה קנתה לי אותה.‬
‫היא מקסימה עלייך.‬
‫אבי, מתוקה,‬ ‫אולי תעזרי לי להכין עוד מתאבנים?‬
‫אבל אבא אמר שלא צריך עוד.‬ ‫-אבי.‬
‫אז…‬
‫אז הכול מוכן למסיבה הערב?‬
‫כן, אני חושב שכן.‬
‫את רוצה…‬
‫לעשות בדיקה אחרונה?‬
‫בטח.‬
‫המקום נראה מעולה.‬
‫כן. הוצאתי כמה מהשולחנות,‬
‫הוספתי רחבת ריקודים קטנה, ליתר ביטחון.‬
‫אולי כדאי שנבדוק אותה.‬
‫אני לא בטוחה שאני יודעת לרקוד, אבל…‬
‫יש לי הרגשה ממש טובה לגבי הערב.‬
‫זה מוזר אם אני קצת מקווה שאף אחד לא יגיע?‬
‫שלום, שלום!‬
‫חג מולד שמח!‬ ‫-היי, הגעתם!‬
‫כן. סליחה על האיחור.‬
‫נתקעתי מאחורי מפלסת השלג של אד הדסון‬ ‫בדרך למעלה.‬
‫תודה. תודה רבה שבאתם.‬
‫לא באתי לבד.‬
‫טוב לראות אתכם.‬
‫חג מולד שמח!‬ ‫-חג מולד שמח!‬
‫חג מולד שמח!‬
‫קחו אוכל ושתייה.‬ ‫-תודה.‬
‫היי. תודה.‬
‫היי, מה נשמע?‬
‫תודה שבאתם.‬ ‫-היי.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫טוב לראות אותך!‬
‫נראה שכולם נהנים.‬ ‫-כן. זו ההזדמנות שלך. לך.‬
‫לא, אני לא עולה לשם. אני לא יודע מה להגיד.‬
‫אל תדאג, אתה תהיה מעולה.‬ ‫כולם יאהבו אותך. הם ממש נהנים.‬
‫סליחה. סליחה, חברים.‬
‫רק רציתי לומר‬
‫שאם תראו בית ג'ינג'רברד, אל תנגסו בו.‬
‫הוא לקישוט בלבד.‬
‫אני מדבר אליך, קני.‬
‫לא, אני צוחק. בכל מקרה, שלום לכולם.‬
‫שמי ג'ייק. אני הבעלים של…‬ ‫-נראה לי שכולם יודעים מי אתה, ג'ייק.‬
‫צודק. טוב, בכל מקרה,‬
‫תודה לכולכם שבאתם הערב.‬
‫אתה מסוגל.‬
‫רק רציתי לומר…‬
‫טוב, העניין הוא ש"כוכב הצפון"…‬
‫טוב, דברים קרו, ו…‬
‫אני לא מסוגל.‬
‫אתם יודעים, אני זוכר את הפעם הראשונה‬ ‫שהמשפחה שלנו התארחה בפונדק "כוכב הצפון".‬
‫לקחת את הבן שלי תחת חסותך‬ ‫ולימדת אותו לגלוש.‬
‫ואני מודה שהוא לא למד מהר.‬
‫לא. בהחלט לא.‬
‫היום הוא בסיירת סקי.‬
‫בכל מקרה, נראה לי‬ ‫שאני חייב לך את הסכום הזה על שיעורי סקי.‬
‫מצטער על האיחור.‬
‫האוורד, אני לא יכול. זה…‬
‫ואו. אני…‬
‫כשאנחנו התחתנו, לא היה לנו כסף לירח דבש.‬
‫ג'ייק, נתת לנו‬ ‫את הסוויטה הכי גדולה לסופ"ש,‬
‫עם שמפנייה והכול, ולא גבית על זה כלום. אז…‬
‫רצינו לתת לך את זה.‬
‫תודה. תודה רבה.‬
‫תודה.‬
‫אני חושב שזה תזמון טוב להודעה משלי.‬
‫מועצת העיר סאמיט ספרינגס הגישה הצעה‬
‫להכיר בפונדק "כוכב הצפון" כאתר מורשת.‬
‫ואו.‬
‫זה יעזור קצת ‬ ‫במימון ומענקים לשיפוצים ודברים כאלה.‬
‫ובנימה אישית…‬
‫טוב, זה על הפעם‬ ‫שחילצת לי את האוטו שנתקע בשלג.‬
‫ואו. אני לא מאמין שזכרת.‬
‫אתה אדם טוב, ג'ייק.‬ ‫-תודה רבה. ואו.‬
‫אוהבים אותך, ג'ייק.‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה, חברים.‬ ‫-חג שמח.‬
‫ואו.‬ ‫-חג מולד שמח.‬
‫תודה רבה לכם. חג מולד שמח.‬
‫חג מולד שמח, ג'ייק.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה לכולם.‬
‫זה מגיע לך.‬ ‫-חג מולד שמח.‬
‫אנחנו אוהבים את "כוכב הצפון".‬ ‫-תודה רבה.‬
‫כיף לעשות משהו למענך, לשם שינוי.‬
‫אני באמת…‬
‫אני באמת לא יודע מה לומר. ואו.‬
‫הכול…‬
‫קצת קשה לי לעכל הכול כרגע.‬
‫אבל אני רוצה להגיד דבר אחד.‬
‫שום דבר מזה לא היה מתאפשר‬ ‫בלי האורחת המיוחדת מאוד‬
‫שמתארחת אצלנו בפונדק.‬
‫היא שינתה את נקודת המבט שלי…‬
‫על הרבה דברים,‬
‫ובמיוחד על עצמי.‬
‫אז בואו… בואו נקרא לה לכאן.‬
‫את יכולה לבוא לרגע?‬
‫חברים, בואו ניתן תודה ענקית ל…‬
‫סיירה!‬
‫סוף סוף מצאתי אותך! יקירתי!‬
‫תראי אותך!‬
‫חיפשתי וחיפשתי.‬
‫בבקשה. התאחדו לחג המולד.‬
‫אז קוראים לך סיירה.‬
‫כן. הבת שלי.‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-אין מצב. הבת שלו?‬
‫סיירה.‬
‫אני זוכרת את השם הזה.‬
‫זה השם שלי!‬
‫כמובן שזה השם שלך.‬
‫מי אתה?‬
‫הלו? זה אני, טאד פרצ'יילד, ארוסך.‬
‫אני מאורסת?‬ ‫-כן.‬
‫את הבת של מר בלמונט?‬
‫אבא.‬
‫כן. כן, מתוקה.‬
‫ונפגשנו כבר. בשבוע שעבר.‬
‫מר ראסל?‬ ‫-כן, ג'ייק.‬
‫ואני… מצטער, אני…‬
‫לא ידעתי מי את.‬
‫לא זכרתי.‬
‫אני בטוח שתזכרי את זה.‬
‫היא גדולה מדי.‬
‫אמרתי לך את זה כבר, נכון?‬
‫טאד!‬
‫עשיתי סקי, ונפלתי, ונתקעתי בעץ.‬
‫ואז הגעתי לכאן,‬
‫איתך.‬
‫ג'ייק.‬
‫איתך.‬
‫אין לי מושג מה התרחש כאן,‬
‫אבל ברור שטיפלת היטב בבתי.‬
‫אני מעריך את זה מאוד.‬
‫בואי נחזיר אותך למלון, טוב, מתוקה?‬
‫אמבטיה חמה,‬ ‫אולי קצת שמפניה כדי לנקות את הראש.‬
‫כן, המלון. כדאי שאחזור.‬
‫כן.‬
‫שרה, חכי!‬
‫אני לא רוצה שתלכי.‬
‫אני מצטערת, מתוקה.‬
‫אבל אני צריכה ללכת הביתה.‬
‫בואי, מתוקה.‬
‫אני אפילו לא יודעת מה לומר.‬
‫תודה רבה לכם.‬
‫כן. שטויות.‬
‫שלום.‬
‫אבא, לאן שרה הולכת?‬
‫שמה סיירה, מתוקה. היא הולכת הביתה.‬
‫ג'ייק?‬
‫רק רציתי לומר לך‬ ‫שאני לא חושבת שפגשתי מישהו כמוך אי פעם.‬
‫את בסדר?‬
‫שלוש.‬
‫היי!‬
‫אני יודע מה אמרתי,‬ ‫אבל אני לא רוצה לעשות את זה בלעדייך.‬
‫יפהפייה.‬
‫גב' בלמונט? התעוררת?‬
‫אני ערה.‬
‫מר פרצ'יילד רק רצה להזכיר לך‬ ‫שהוא ארגן ישיבת עיתונאים בעוד שעתיים.‬
‫יש לא מעט… או, נוצץ.‬
‫אתה יכול להיכנס.‬
‫הייתה לא מעט התעניינות תקשורתית‬ ‫בכל מה שעברת.‬
‫גב' בלמונט, מה את עושה?‬
‫אני רק עוזרת קצת למנקים.‬
‫זה בכל זאת חג המולד.‬
‫את מרגישה טוב?‬
‫כן.‬
‫השמלה המהממת הזו‬ ‫הגיעה עכשיו ישירות ממילאנו.‬
‫נראה לי שאלך על משהו פשוט היום.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה.‬
‫קוויאר?‬
‫האמת היא שבא לי משהו אחר.‬
‫היא לא מתנהגת כרגיל. חשבתי שכדאי שתדע.‬ ‫-מוזר.‬
‫אני מקווה שאין לה טראומה‬ ‫מהחוויה בהוסטל המחריד ההוא.‬
‫הנה זה בא.‬
‫סיירה, מה את עושה?‬
‫אני מכינה ארוחת בוקר.‬
‫אבל יקירה, ישיבת העיתונאים תתחיל‬ ‫בעוד 30 דקות. את צריכה להתלבש.‬
‫אני לבושה.‬
‫אבא!‬
‫תודה!‬
‫אין בעד מה.‬
‫אני אוהבת את הספר שקיבלתי.‬ ‫-אני שמח לשמוע.‬
‫אני אמדוד אותם עכשיו.‬ ‫-תודה רבה על הקסדה המגניבה!‬
‫רק אסדר פה קצת.‬ ‫-גם אני.‬
‫אנשים היו מאוד נדיבים אתמול בלילה.‬
‫כן, נכון.‬
‫אני לא חושב שזה ישנה משהו‬ ‫אם לא יתחילו להגיע הזמנות.‬
‫כן, אתה צודק.‬
‫נצטרך נס של חג המולד.‬
‫ולידיעה שהגיעה זה עתה.‬ ‫-אבא!‬
‫היורשת הנעדרת סיירה בלמונט,‬ ‫בתו של טייקון המלונאות, בורגארד בלמונט…‬
‫בואי.‬
‫…נמצאה. נעבור כעת‬ ‫למסיבת העיתונאים בשידור חי.‬
‫מה קרה, גב' בלמונט? איפה היית?‬
‫לפני שאענה על שאלות, אני רוצה להודות‬ ‫לג'ייק ראסל ומשפחתו בפונדק "כוכב הצפון".‬
‫הם העניקו לי את הטיפול הכי טוב שיש‬ ‫באתר הסקי המקסים שלהם,‬
‫ואני ממליצה עליו בחום.‬
‫השם הוא "פונדק כוכב הצפון".‬
‫מה התוכניות שלך לעתיד?‬
‫הרשו לי לענות על השאלה הזו,‬ ‫על ידי שאראה לכם את זה.‬
‫ספרו לנו על הצעת הנישואין.‬ ‫-מר פרצ'יילד?‬
‫עוד שאלה אחת.‬ ‫-אתם מתחתנים בסתר?‬
‫יפהפייה, נכון?‬ ‫-מי עיצב את הטבעת, מר פרצ'יילד?‬
‫זו טבעת של יהלומי ג'פרסון.‬
‫האשטג יהלומי-ג'פרסון-בשבילך.‬
‫אז אתם מאורסים.‬
‫מר פרצ'יילד הציע לי נישואין.‬
‫אבל…‬ ‫-אתה בוודאי מתרגש מאוד, מר בלמונט.‬
‫מתרגש זו לא מילה.‬
‫ומתי היום הגדול?‬
‫זה עדיין לא הוכרע.‬ ‫-זה סוד.‬
‫האמת היא שאנחנו עולים בעוד כמה שעות‬ ‫על מטוס ליעד חשאי. אז אם…‬
‫נראה לי שראינו מספיק.‬
‫אני אענה.‬
‫כנראה שמשאלת חג המולד שלי‬ ‫לא התגשמה אחרי הכול.‬
‫מה זאת אומרת, מתוקה?‬
‫כשאני וסבתא היינו בעץ המשאלות,‬
‫לא הבעתי משאלה בשבילי.‬ ‫ביקשתי משאלה בשבילך, אבא.‬
‫ויתרת על המשאלה שלך בשבילי?‬
‫ביקשתי שתמצא אהבה.‬
‫אתה מטפל בכולנו כל כך יפה.‬
‫רק רציתי שתהיה לך מישהי שתטפל גם בך.‬
‫מישהי כמו שרה.‬
‫אבי, מתוקה, זה לא כזה קל.‬
‫בטח שכן. אתה מחבב אותה, לא?‬
‫כן, אבל זה לא…‬ ‫-אמרת לה את זה?‬
‫לא בצורה מפורשת, לא.‬
‫אז עדיין לא מאוחר, אבא.‬
‫אני חושבת שאתה צריך לומר לה.‬
‫לך תתלבש. לך תגיד לה. קדימה!‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫הכבישים סגורים בחלק הזה של העמק.‬
‫אסע באופנוע השלג!‬
‫או שלא.‬
‫אבא?‬
‫מה זה שם?‬
‫מה זה, באמת?‬
‫ואו. מה זה עושה פה?‬
‫את וסבתא עשיתן את זה?‬ ‫-לא. מאיפה היא באה?‬
‫לא יודע. אלך להביא את בלתזר. את באה?‬
‫ברור!‬ ‫-יופי.‬
‫משאלת חג המולד שלי.‬
‫היא באמת מתגשמת!‬
‫בעוד שעתיים נצלם סלפיז בחוף יפהפה.‬
‫אתה יודע מה? לך אתה.‬
‫ניפגש ברכב.‬ ‫-אל תתעכבי יותר מדי.‬
‫לא אתעכב.‬ ‫-שלא תפספסי את הטיסה.‬
‫אבא?‬
‫אני ממש מצטערת שלא הספקתי לספר לך‬ ‫עליי ועל טאד, האירוסין.‬
‫זה בסדר, מתוקה.‬
‫את יודעת, הדבר הכי חשוב הוא שאת מאושרת.‬
‫את מאושרת, לא?‬
‫כן.‬
‫בקשר למשרה…‬
‫אל תדאגי בקשר למשרה. היא תחכה לך כשתחזרי.‬
‫זה העניין. אני לא רוצה שהיא תחכה.‬
‫אני לא מבין.‬
‫"סמנכ"לית אווירה"?‬ ‫סתם המצאת את התפקיד כדי לדאוג לי.‬
‫טוב, אולי קצת, אבל אני…‬
‫ואני אוהבת אותך על כך, ותמיד אהיה הבת שלך.‬
‫אני פשוט… צריכה למצוא את דרכי לבד.‬ ‫אני מקווה שאתה לא כועס.‬
‫כועס?‬
‫לא.‬
‫מעולם לא התגאיתי בך יותר.‬
‫באמת?‬
‫אמרתי לך שהבטחתי לאימא שלך שאדאג לך.‬
‫טוב…‬
‫נראה שאת מתחילה לדאוג לעצמך.‬
‫אני אוהבת אותך, אבא.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫אימא שלך הייתה מתגאה בך כל כך.‬
‫תודה, אבא.‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫חג מולד שמח, פונדק "כוכב הצפון".‬
‫זה הפונדק שהופיע בחדשות?‬ ‫-נכון.‬
‫אני רוצה להזמין מקום.‬ ‫-לכמה אנשים?‬
‫מתי?‬
‫תוכל להמתין לרגע?‬
‫תודה.‬
‫חג מולד שמח, פונדק "כוכב הצפון".‬
‫זה המקום שסיירה בלמונט הייתה בו?‬
‫כן, סיירה בלמונט התארחה כאן.‬
‫כן. לכמה אנשים?‬
‫פונדק "כוכב הצפון"?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫רק רגע, בבקשה.‬
‫קדימה, בלתזר! ילד טוב!‬
‫אלחנדרה, היי!‬
‫כל האורות בטלפון דולקים, כמו בחג המולד!‬ ‫-את צוחקת.‬
‫ג'ייק…‬
‫כל החדרים תפוסים!‬
‫תרצה משהו?‬
‫את המעיל שלי, אולי?‬
‫כן, כי זה חורף. כאילו…‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫סיירה! מוכנה לזוז, יקירה?‬
‫מה את עושה?‬
‫אני מצטערת, טאד.‬
‫אתה בחור נפלא, אבל אני עדיין לא מוכנה לזה.‬
‫חשבתי שאני מוכנה, אבל אני לא.‬
‫את נפרדת ממני?‬
‫בחג המולד?‬
‫אני מכירה אותך, טאד.‬ ‫אתה תתגבר על זה עד לשנה החדשה.‬
‫אכפת לך אם אפרסם את זה בעמוד שלי?‬
‫העוקבים שלי ימותו על זה.‬
‫אין כמו פרידה כדי להזניק את המספרים.‬
‫חג מולד שמח, טאד.‬
‫שיהיה לך בהצלחה.‬
‫אני כל כך מצטער, מר פרצ'יילד.‬
‫ועוד בתקופת החגים.‬
‫אתה. טרי.‬
‫כן?‬
‫מה אתה עושה בערב השנה החדשה?‬
‫טוב. את יכולה להשגיח על בלתזר?‬
‫בטח. לך למצוא את שרה.‬
‫טוב.‬ ‫-רגע!‬
‫הרבה יותר טוב.‬
‫רגע! עצור את המכונית. אל תזוז.‬
‫רגע!‬
‫אני רק מבקש שנייה אחת.‬
‫טוב, אני יודע שאנחנו בקושי מכירים,‬
‫ובטח איראה כמו משוגע כשאני אומר את זה.‬
‫אבל אני לא מוכן להיפרד‬ ‫בלי לומר שאני חושב שאני מאוהב בך.‬
‫טוב, זה מחמיא מאוד, ‬ ‫אבל יש לי תוכניות אחרות.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫סליחה, בחור צעיר.‬
‫אני מאמין שמה שאתה מחפש‬ ‫נמצא ברחבה האחורית.‬
‫סיירה!‬ ‫-ג'ייק?‬
‫חשבתי שאת נוסעת.‬
‫לא, היה שינוי בתוכניות. אני נשארת.‬
‫בלי טאד.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫אז מה אתה עושה פה?‬
‫רק רציתי להגיד תודה.‬
‫הרגע גיליתי ש"כוכב הצפון"‬ ‫בתפוסה מלאה עד סוף העונה.‬
‫באמת? תפוסה מלאה?‬ ‫נשמע שלא תזיק לך עזרה בניהול המקום.‬
‫זה יהיה מדהים.‬
‫טוב, אבא שלי גם דיבר‬ ‫על השקעה ב"כוכב הצפון",‬
‫אבל לא חשבתי שתהיה מעוניין.‬
‫כן.‬
‫אבל אמרתי שאנסה לשכנע אותך‬ ‫במהלך תקופת החגים.‬
‫אם לא אכפת לך לבלות אותה איתי, כלומר.‬
‫טוב, את יודעת מה?‬
‫יש מסורת חג כזאת,‬
‫אבל קיבלתי מכה בראש בדרך לכאן,‬
‫ותהרגי אותי, אבל אני לא זוכר מה היא!‬
‫זה…‬
‫כן, נראה לי שאני יכולה לעזור לך בזה.‬
‫הנה הם.‬
‫סיירה!‬
‫לא נסעת!‬ ‫-היי!‬
‫היי.‬
‫מה…‬
‫מה קרה לטד?‬
‫אה, השם הוא "טאד", אבא.‬ ‫וזה לא נועד לקרות.‬
‫אני שמח שאתה כאן, ג'ייק.‬ ‫-טוב לראות אותך, מר בלמונט.‬
‫איזה חג מולד, חבר'ה.‬ ‫-כן. כזה שלא אשכח לעולם.‬
‫ואני רואה שהכרת את הבת שלי, אבי…‬
‫חג מולד שמח!‬
‫טאד, נתתי לך מיקום בלובי. איפה אתה?‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל.‬
‫מצטער. לא ראיתי אותך.‬
‫איזה כאוס.‬
‫כלום. אנחנו מצלמים.‬
‫קדימה!‬
‫בואו. מזיזים מגלשיים. טוב, קדימה.‬
‫לא נשחק.‬ ‫-כן.‬
‫הבעת משאלת חג מולד בלעדיי?‬
‫זה יפהפה. למה אתה לא תולה את זה על העץ?‬
‫קדימה, דאשר! קדימה, דנסר!‬
‫נו?‬ ‫-היי!‬
‫דיו!‬
‫טאד, זה לא עובד עם שליטה קולית!‬ ‫תן לי לרדת! אתה מגוחך!‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫הידיים שלי!‬
‫מה שמך, מושיע?‬ ‫-ראלף.‬
‫מה?‬
‫סליחה.‬
‫-אז מצמצתי בלי הפסקה?‬
‫אני לא רגיל לראות נשים בפונדק.‬
‫איילים!‬
‫נחתנו על הירח!‬
‫אתם מזייפים. אתם מזייפים, טוב?‬
‫אקשן!‬
‫אולי פשוט צריך להיות מנומסים יותר, מותק.‬
‫תהיי מנומסת.‬ ‫-אלוהים!‬
‫תנו לי עוד אחד, כי אני לא יכול להפסיק…‬ ‫אני לא יכול להפסיק לצחוק כרגע.‬
‫לא מצחיק.‬
‫יהיו לנו כל כך הרבה… חוגגים.‬
‫ערב ראש השנה… ערב חג המולד.‬
‫יש לי משהו על האף?‬ ‫-כן.‬
‫שום דבר לא ייהרג.‬
‫אין לי מושג איך זה קרה!‬
‫אתה רק צריך ללכת לשם‬ ‫ולהראות את הלב שלך…‬
‫מה? מה אני עושה?‬
‫אין בעיה.‬
‫תמסור בבקשה‬ ‫לגבר הגדול והשרירי שנמצא מאחוריי‬
‫שיפסיק לגנוב לי את הקלוז-אפים.‬
‫סליחה, אדוני?‬
‫לא, לא.‬
‫וקאט.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬