NETFLIX UVÁDÍ
WI-FI SÍŤ ZAPNUTA
Toby, když je čas vypadnout, tak padáme.
- Nemůžem riskovat. - Klid, kámo.
Žebrání je na stanici zakázáno.
Prosíme cestující, aby toto chování nepodporovali.
POMOC! HLADOVÁ A BEZ DOMOVA
Promiňte. To je vaše?
Ano, děkuji.
Jste hodný.
Pardon.
Děkuji.
NIC NENÍ PRAVDA VŠECHNO JE DOVOLENÉ
- Angusi! - Tiše.
Angusi!
Co to kurva je?
JEN NA SKOK
Bacha!
- Hotovo, šéfe? Mám hroznou žízeň. - Jo. Skoro.
REBELSKÝ SPREJER „JEN NA SKOK“ ZAÚTOČIL NA DALŠÍ DŮM
Ukliď vercajk. Skočím si na záchod.
Dobře.
Slunné odpoledne v Londýně nám zpříjemní kapela Tears for Fears.
Haló?
SOUDCE
- Mohu vám pomoci? - Promiňte.
Jen jsem hledal záchod.
V obýváku?
Tudy a doleva.
To je váš táta?
Ano.
Vidím tu podobu.
REZIGNACE SOUDCE NEJVYŠŠÍHO SOUDU OTŘÁSLA JUSTICÍ
Ahoj.
- Tady to voní! - Jdeš pozdě.
Byla jsem u doktora.
Jsi v pořádku?
Jo. Jenom na kontrolu.
Jak ses měl ty?
Jo, fajn.
Koukni.
Dneska jsem byl u jednoho soudce. Hele.
Takový budem mít taky?
V Londýně? Z platu soudce těžko, zlato.
Asi jsou bohatí. Jak se jmenuje?
Hector Blake.
Můj učitel Philip s ním chodil do školy.
- Říkají mu svatý Blake. - Jo?
Když byl korunní poradce, řešil případy zemřelých uprchlíků
a dělal to zadarmo.
Možná bys ho mohl poprosit, jestli by nekoukl na můj návrh disertačky.
Anebo popros Philipa.
Blbečku!
Nebuď sprostá.
- Sprostá? - Proč jsi sprostá?
- Ale nejsem. - Ne?
No, máš smůlu, protože teď už se mě nezbavíš.
Jak to?
Mám pro tebe novinku.
- Dostals mě. - Jo.
To jo.
- Zdarec. - Čus.
Potřebuju se najíst.
Ty vole, to jsou vydřiduši.
Neboj, zvu tě. Tuňákový sendvič?
- Děkuju, miláčku. - Nemáš zač, zlatíčko.
Četl jsem si o tom soudci. Celá jeho rodina jsou zarytí kolonialisti.
Jeho otec měl továrnu a kritizoval dekolonizaci.
Ale má přezdívku „svatý“.
To je jen na zviditelnění. Víš proč?
Hectora jmenovali k nejvyššímu soudu, ale po roce odstoupil.
Ostatní soudci prý byli elitáři.
Tím naštval lorda kancléře a bum, zase je ve zprávách.
Třeba se jen snaží napravit chyby svý rodiny.
Nebo odvést pozornost.
Hele.
To je slonovina.
Je do toho imperialismu zažranej. Tohle je dneska nelegální.
Vždyť to je nějaká starožitnost, vole.
Na čí straně sakra jsi?
Hele,
musím s tím skončit.
Naz je těhotná.
- No ty vole. - Jo!
- Přesně. - Nenechá si to, ne?
Jasně že si to nechá, vole.
Oba z toho máme radost.
Vím, že je to trochu nečekaný, ale…
Nečekaný?
Kdo kurva chce děcko ve 23?
Tvoje máma.
Ta se nepočítá.
Heleď.
Tohle mění okolnosti.
Už nemůžu chodit na žádný akce, jasný?
Policajti mě mají v merku. Nemůžu riskovat, že mě zas zavřou.
Nikoho nezavřou. Šlape nám to jak hodinky.
Víš, že to sám nezvládnu.
Já vím, ale možná je čas to zabalit.
Graffiti byly tvoje poslání. Boj proti systému, pamatuješ?
Prostě to vzdáme, protože budeš mít dítě?
- A dosáhli jsme něčeho? - Ukázali jsme, že k nim pronikneme.
Pronikneme k nim domů, kdykoliv se nám zachce.
Jo, dosáhli jsme svýho. Život jde dál.
Vždyť to děcko ani nechceš. Děláš to kvůli ní.
Jdi do hajzlu, Toby.
Jayi, nemůžeš se na mě vykašlat.
- Potřebuju tě, kámo! - Ne, kámo.
Moje dítě mě potřebuje. Jasný?
Nechci, aby vyrůstalo stejně jako my.
Jestli chceš dál sprejovat, jen do toho,
ale mě z toho vynech.
Děkujeme.
Mohl bych vás ještě poprosit o krabičku?
A co chceš ty?
Na tom nezáleží.
Faisale, studium medicíny ti způsobuje silné úzkosti.
Při pohledu na krev omdlíváš.
Takže se mám pochlapit?
Musím žít jejich sen.
Tak se chová dobrý syn.
Naplňuje vizi svých rodičů.
A co tvá vize budoucnosti? Jaká by byla?
Počítače.
Miluju počítače,
ale rodiče chtějí, ať je jejich jediný syn doktor,
takže to nejde.
Tomu rozumím tak, že tví rodiče nesdílejí tvou vizi,
ne že by to nešlo.
Co jsme se přistěhovali do Anglie, máma dře od rána do večera,
abychom se se sestrami měli lépe.
To rodiče dělávají.
Je to takový náš úděl.
A odměna je, že vidíme děti šťastné.
Kdybych odešel ze školy, byli by zdrcení.
Máma by to nikdy nepřekousla.
A ty nechceš mámě ublížit.
Ne.
Takže radši budeš ubližovat sobě?
Morálka je mrtvá.
Nikdo už nic nedělá ze skutečného nebo smysluplného důvodu.
Každý si jen zachovává image
a podporuje nejnovější společensky odpovědné hnutí,
ale jsou to pokrytci.
Takže možná je načase, abychom se na sebe každý zvlášť podívali
a převzali kousek odpovědnosti,
protože opravdová změna musí začít od základu.
Když už je řeč o smysluplnosti činů,
pojďme se pobavit o sprejerech „Jen na skok“.
Po měsících klidu se zdá, že se postrachové boháčů vrátili.
Za poslední tři měsíce se jejich terčem staly dva domy.
Co je přimělo opět konat? A jsou to vůbec oni?
Ale než se do toho pustíme, klikněte dole na odběr.
Ahoj!
Toby, jsem doma!
Takže ty maluješ graffiti.
Píšu graffiti. To je rozdíl.
- Co říkáš na „Jen na skok“? - Tohle byl nějakej amatér.
Prý už to nejsou oni.
Nějakej sráč se sprejem si hraje na hrdinu,
ale graffiti patří do ulic.
Na veřejný místa, chápeš?
Nesmíš se někomu vloupat domů, ať je to kdokoliv.
To je zajímavý názor.
Vezmi si, na koho se zaměřují. Nebojují náhodou proti vládnoucí třídě?
A pokud ano, není to hlavní smysl graffiti?
Ne, kámo. Na koho se jako zaměřujou?
Minule na nějakýho bankéře. Fakt originální.
Kdo bude další, ty vole? Tony Blair?
To si děláš srandu.
Toby?
Toby!
Neviděl jsi ovladač?
Nechala jsem ho na normálním, viditelném místě.
Přece jsme neztratili už třetí. Já to nechápu.
Taky tě zdravím, matko.
Říkala jsem ahoj. Neslyšel jsi mě.
Pomůžeš mi hledat?
Možná ti vesmír naznačuje,
abys nekoukala na zaprodaný rádoby celebrity prahnoucí po slávě.
Tak pardon, pane intelektuále. Copak ses dneska dozvěděl na YouTube?
Vyřešil jsi všechny světové problémy?
Super. No nic, už musím jít.
Počkej. Kam?
Ven.
Mohl bys nejdřív uklidit kuchyň? Je tam hotová spoušť.
- Uklidím to, až se vrátím. - Moc se neopij!
NASTAVENÍ WI-FI
ZADEJTE HESLO
WI-FI SÍŤ VYPNUTA
Tupče starej.
Čurák jeden.
To si říkáš policajt? Myslel jsem, že máte být fit.
Sotva se hnu z kanclu. Nemusím být fit.
- Chceš se vydýchat? - Jo.
Dobře.
Jsi na mobilu víc než moje náctiletá dcera.
ZTRÁTA PŘIPOJENÍ. ZABEZPEČENÍ MŮŽE BÝT OHROŽENO.
Musím jít.
Co se stalo?
Domácí alarm.
Mám tam poslat hlídku?
Ne, je to jen požární alarm.
Radši to zajedu zkontrolovat. Vynahradím ti to.
Tak jo. Dej mi vědět.
Bože!
ZABEZPEČENÍ DOMÁCNOSTI PŘIPOJENO K WI-FI
Ahoj, Williame.
Díky za zavolání. Ne, v pořádku. Byl to jen falešný poplach.
Nějaká technická záhada.
Občas je technologie až moc chytrá.
Vydrž.
V pořádku?
Všechno v pohodě.
Promiň mi ten dnešek. Příští týden ve stejný čas?
Co tady chceš?
Jdi pryč!
- Promluvme si. - Promluvme?
- Vždyť jsme rodina. - Už se nevracej. Běž.
- Nechci nikam jít. - Zničilas nám rodinu!
- Táhni. - Co to je?
Tady máš věci.
- Běž už. Zmiz mi z očí! - Hej!
- Táhni! - Vezmi si věci a běž.
- Styď se! - Hej, vždyť je těhotná!
A ty! Zničils jí život! Odveď si ji!
Toby?
Musím s tebou mluvit.
Zlato, běž už dovnitř. Za chvilku přijdu.
Dobře.
Kámo, teď se to nehodí. Naz řekla rodičům…
Jayi, stalo se něco zlýho a já nevím, co mám dělat.
Vloupal jsem se k tomu soudci, cos mě na něj upozornil.
A uvnitř jsem viděl…
Nevím, co jsem viděl. Můžeš mě chvíli poslouchat?
Ne, ty poslouchej mě! Mě to nezajímá!
Nevyšiluj. Říkals, že jestli chci dál sprejovat, můžu.
Jo. A říkal jsem, ať mě z toho vynecháš.
Hele, ať seš v jakýmkoliv průseru,
můj problém to není, jasný?
Seš v tom sám.
Jayi.
Kurva.
Co chtěl?
Klasický Tobyho dramata.
- Tísňová linka. Jakou pomoc potřebujete? - Policii.
Týjo, čaute. Jak to jde, hoši?
Týjo, normálka. Jen se poflakujeme.
Jasný. Týjo, mám vyšetřovat, kdo vykrad ten obchod, ale vůbec nevim.
Týjo, to je pakárna, že tě k tomu tvůj Rick nutí.
To není můj Rick, ale můj parťák, týjo.
No, možná to dělá ta uniforma.
Ale co já vím. Podle mě vypadáš jak podržtaška.
Ještě jednou mi řekni podržtaška! Dělej!
- Klid! - Mám tu zeď vymalovat načerveno?
Byli to Morťákovský šílenci! Morťákovský šílenci!
Víš, kolik předpisů jsi právě porušil?
Týjo, Ricku, copak nějaký předpisy znám? Sedej do auta, kurva.
Víc laseru…
Strážníci, jak vám mohu pomoci?
- Sir Hector Blake? - Ano.
Můžeme jít dál?
Nevadilo by vám se zout?
Ale prosím vás, to je absurdní.
Určitě to byl jen žert nějakého puberťáka, který se nudil.
Napadá vás někdo, kdo by vás chtěl takto nařknout?
Byl jsem soudce, takže pár lidí ano.
Dáte si kávu?
- Ne, díky. - Já jo.
- Jakou si dáte? - S mlékem.
- Bydlí tady ještě někdo? - Ne, jen já.
…Rickové makají za zlomek platu svých šéfů,
i když jsou identický…
Je tady sklep?
- Ano. - Můžeme se tam podívat?
Musím Williamu Royovi říct,
jak důkladně jeho strážníci přistupují k žertovným telefonátům.
Určitě to nebude považovat za ztrátu času.
Je váš náčelník, ne?
Je dobrý ve squashi. Nedá mi nic zadarmo.
Naprosto chápu. Vím, že jen děláte svou práci.
Děkujeme, pane.
Ne, neodcházejte!
Vy bezpáteřní hovada!
Toby!
Toby, otevři ty dveře!
Co je?
Ten nepořádek v kuchyni. Proč není uklizený?
- Mami, měl jsem fakt těžkej den. - Vážně? A co přesně jsi dělal?
Jdi do hajzlu.
Prosím?
- Kam si myslíš, že jdeš? - Hlavně pryč odsud.
Tyhle debilní kecy nebudu poslouchat.
Ne. Okamžitě se seber a ukliď tu kuchyň.
Včera se zázračně neuklidila sama, víš?
Ani předevčírem, ani nikdy jindy.
Děkuju, že uklízíš, matko. Vážím si toho.
Víš co? Dej mi ty klíče.
Co? Co to děláš? Jak se dostanu dovnitř?
Vrať se, až budeš mít úctu a přestaneš do mého bytu chodit, jak se ti zachce.
Tvýho bytu? Koupil ho táta.
Tys nemusela hnout ani prstem.
Toby. Já nechtěla…
Dej mi peníze, co mi táta nechal, a s radostí se odsud spakuju.
Jsou to moje prachy.
Už jsem řekla. S tolika penězi neumíš hospodařit.
Je mi 23, sakra! Nech mě žít můj život.
Přesně. Je ti 23, a čeho jsi dosáhl?
Vzdal jsi všechno, cos kdy začal.
Hudbu, uměleckou školu, vysokou. Práci si neudržíš dýl než týden.
Denně mám v práci děti, co jsou na tom mnohem hůř než ty,
ale všechny za něco ze všech sil bojují.
A ty…
Nemáš ponětí, za co bojuju.
Nečekej, až se vrátím.
Krávo tupá.
Naser si!
Hej.
Neboj se.
Přišel jsem ti pomoct.
Ale nemáme moc času.
Pojď.
Zůstaň tu a buď potichu.
Ne.
Prosím.
Podívej se na mě.
Dostanu tě odsud, jasný?
Prokristapána. Ty ses pomočil?
Bože, bože.
Pořád stejná písnička, že?
No, já to uklízet nebudu.
Uklidíš si to sám.
To by člověk nevěřil.
Jsem z toho dojatá. Jsem na tebe moc pyšná.
Chci tím dortem dát najevo, že jsem jiná.
To je prostě úžasné.
A ty lístky z rýžového papíru se vážně moc povedly.
Podívejte na ta písmenka a čísílka.
Nádhera. Ten dort vypadá jako z nějakého animovaného seriálu.
Takový dort jsem ještě neviděla. A myslím, že ani vy ne.
Jo, volala jsem mu. Má vypnutý mobil.
Dáš mi vědět, kdyby se ozval, prosím?
Děkuju.
- Ahoj. - Ahoj.
- Promiň. - To nic.
Volala jsem jeho kamarádům, jestli se někomu neozval.
Jo? Nevěděl jsem, že nějaký má.
Promiň.
Tohle je…
- Promiňte. - Detektiv seržant Ella Lloydová.
Jameel Agassi. Jay. Jsem Tobyho kamarád.
Protože už je to více než 72 hodin, co Tobyho někdo viděl nebo s ním mluvil,
budeme to řešit jako případ pohřešované osoby.
Domníváte se, že by Toby mohl být v nebezpečí?
Ne. Je to hodný kluk. Totiž…
Nejspíš se mě jen snaží potrestat. Pohádali jsme se a ve vzteku odešel.
A proč jste se hádali?
Vždycky se hádáme o penězích a jeho otci.
- A kde je jeho otec? - Mrtvý.
Už byl starý.
Ale netrávil doma moc času. Toby ho sotva znal.
Kdy jste ho viděl naposledy?
Já nevím. Před pár měsíci.
Prý jste nejlepší kamarádi. Skoro jako bratři.
Jo, jsme.
Moc to tak nezní, když jste se měsíce neviděli.
Jo. S přítelkyní čekáme dítě, takže jsem teď měl trochu jiné starosti.
Dobrá.
Aktuální fotku Tobyho mám, kontakt na mě taky máte.
Budu vaše kontaktní osoba, takže kdyby vás něco napadlo, ozvěte se.
- Děkuju. - Ven trefím sama.
Ty něco víš, že jo?
Ne.
- Haló? - Hej, Toby…
Dostal jsem tě. Nech mi vzkaz! Neslibuju, že se ozvu.
Ty vole, Toby.
Co sakra blbneš, kámo?
Zavolej mi.
NAZ JE POZDĚ. CO SE DĚJE???
To si děláš prdel.
Kurva.
Otevřete.
Ale no tak. Co to má být?
Říkám vám, že celý večer řídím. Chtěl jsem si jenom zdřímnout.
V týhle čtvrti asi nejste na černochy zvyklí.
Tohle na mě nezkoušej.
Můžete to vysvětlit?
Jameel Benjamin Agassi.
- Červenec 2018, vandalismus. - Byla to prázdná budova.
Byl to soukromý majetek.
Červen 2020.
Zatčen při protestu ve Westminsteru
za porušení zákona o veřejném pořádku.
Odseděl jste si šest týdnů.
A teď jste tu za držení zakázané látky.
Bože, vždyť to byl nedopalek jointa.
Což je závažný trestný čin.
Zvlášť pro někoho, kdo už byl trestaný.
Dobře.
Omlouvám se.
Moje přítelkyně je v sedmém měsíci
a pracuju 14 hodin denně.
Pár měsíců jsem pořádně nespal.
Dal jsem si malýho jointa. Snažil jsem se trochu vyspat.
Určitě to znáte.
ŠKOLA BIRLSTONE ABSOLVENTSKÝ ZPRAVODAJ
Toby?
Ježišmarja, Jayi. Co tu děláš?
Promiň, Liz. Klepal jsem, ale neslyšela jsi, tak jsem si odemkl.
Myslela jsem, že se vrátil.
Sakra. Promiň, Liz, mělo mě to napadnout.
Pořád čekám, až vejde do dveří, ale on se nevrátí, že?
To neříkej. Tohle je klasickej Toby.
Promiň.
Vzala jsem si diazepam a jsem trochu mimo.
Jak se máš? Co Naz?
Jo, dobrý.
- Už má pořádný břicho. - Vážně?
No teda.
Nemůžu uvěřit, že budu táta.
Jsem podělanej až za ušima.
Bude z tebe skvělý táta.
Ježiš.
Toby tu má pěknej bordel.
Částečně je to moje vina.
Obrátila jsem to tu vzhůru nohama. Ani nevím, co hledám.
Koukla ses do jeho skrýše?
Do čeho?
Právě jsem tam chtěl mrknout, jestli tam není nějaká stopa.
Nechtěl jsem to říkat detektivce Lloydové, protože jsem nevěděl, co by tu našla.
Sir Hector Blake?
„Z ekologických důvodů začneme zpravodaj rozesílat elektronicky.“
- Co to je? Proč to má? - Netuším.
Proč by si schovával dopis adresovaný nějakému absolventovi Birlstonu?
Toho Hectora Blakea jsem si dohledala. Je to bývalý soudce.
Pochybuju, že ho Toby někdy potkal.
Co? Co hledáte?
Kristepane, tak něco řekněte, nebo se z toho zblázním.
Pardon.
Jsem ráda, že jste to přinesla. Prověřím to.
Co to znamená? Co je ten chlap zač?
Paní Nealeyová, raději běžte domů.
Počkejte, až zavolám.
Když jsme zaměřili mobil Tobyho Nealyho, kde se naposledy nacházel?
Na Pitt Road. Proč?
Jeho máma doma našla dopis adresovaný Hectoru Blakeovi,
který tam bydlí.
Minulý týden nějaký mladík volal,
že na té samé adrese někdo někoho vězní ve sklepě.
- Myslíš, že to byl Toby Nealey? - To zjistíme.
Sir Hector Blake? Detektiv seržant Lloydová. Můžeme jít dál?
O co jde? Jsem na odchodu.
Mám důvodné podezření, že se zde nachází člověk v ohrožení života.
Ale ne. Už zase?
Dle paragrafu 17 zákona o policejních důkazech
musíme váš dům prohledat.
Někomu s vaším postavením paragraf 17 zajisté vysvětlovat nemusím.
Zujte se, prosím.
To tam vážně hledáte člověka v ohrožení života?
- Ráda bych se podívala i do sklepa. - Tudy, seržante.
Tady mám dílnu.
Jakou dílnu?
Má žena vyráběla keramiku. Začal jsem taky, abych k ní měl blíže.
- Kde je vaše žena? - V Cheshamském ústavu.
- V psychiatrické léčebně? - Ano.
Neříkám, že jsem všechny vyrobil.
Dostala jste mě, detektive. Jsem zatčen?
Za tím regálem jsou dveře?
Otevřete je, prosím.
Má bezpečnostní místnost.
Tím kukátkem se dívá zvenku dovnitř.
Nejspíš ho špatně namontovali.
Toho jsem si nikdy nevšiml.
Nic víc nemáte? Vypadala jste chytře.
Co jste říkal?
Hectore Blakeu,
zatýkám vás za maření policejního výkonu.
- Cože? - Máte právo mlčet.
Ale může to uškodit vaší obhajobě.
Pouta dopředu.
Ale mockrát děkuju.
To nic. Je to nedorozumění.
V pořádku. Vím, že jen dělá svou práci.
- Je odhodlaná. - Jo.
- Určitě to vyřešíme. - Jo, samozřejmě.
- Dáme squash? - Příští středu. Jako obvykle.
- Ve středu. - Dobře.
RODINA: ZÁKLADNÍ SOCIÁLNÍ INSTITUCE
DETEKTIV LLOYDOVÁ
Ano?
To je všechno? Tím to hasne?
Nezeptáte se, jak jsem to udělal?
Jak jsi to udělal?
Vzal jsem si různé prášky na spaní
a zapil je vodkou.
A pak jsem se probral v nemocnici.
Zjevně jsem neodhadl dávku.
Studuješ medicínu. Neměl bys vědět, kolik pilulek je potřeba na sebevraždu?
Faisale,
podívej.
Možná jsi nechtěl doopravdy zemřít.
Možná byl tvůj pokus o sebevraždu projeve toho, jak moc chceš žít.
Tvůj způsob, jak říct rodičům,
co nedokážeš říct slovy.
Ne.
Chtěl jsem umřít.
Chtěl jsem, aby rodiče pochopili, že selhali.
Jste v pořádku?
ZADEJTE HESLO
ODEMKNOUT
NESPRÁVNÉ HESLO
Ozvala se ti tvá rodina?
Před pár dny jsem mluvil se sestrou, ale rodiče se neozvali.
Kde že jsou? V Teheránu?
Ne, v Gorgánu. Je to malé město na severu Íránu.
A moje sestra je v Teheránu a říká mi, jak se mají.
S rodiči se nebavíš?
Zřekli se mě.
Vážně? Proč?
Asi kvůli tomu, kdo jsem.
Bože, to mě mrzí.
Jako by život v exilu nebyl dost těžký.
Jsem rád, že vůbec žiju.
Tak jak to, že můžeš pracovat?
Nedělám nic nelegálního.
Ne, to jsem ani v nejmenším nenaznačoval.
Moji první žádost zamítli.
Nevím, jaké další důkazy potřebují.
Mám před nimi políbit chlapa?
Tak jsem se odvolal a teď nevím, co se s mým případem stalo.
Čekám tak dlouho, že už můžu pracovat.
Omlouvám se. Nechtěl jsem tě dostat do rozpaků.
- Potřebuju přežít. - Jistě.
Rád jsem tě trochu blíž poznal.
Možná bych ti mohl pomoct,
pokud bys to chtěl ještě probrat.
V kolik hodin končíš?
Děkuju.
Trefil jsi.
- Pojď dál. - Máte dobrou bránu. Vymakanou.
- Pověsím ti bundu. - Děkuju.
Jen tě poprosím, aby sis sundal boty.
- Dáš si něco k pití? - Jistě. Jestli si dáte taky.
Prosím, neříkej pivo. Pivo nemám.
Na co máte chuť.
- Tak si dáme gin s tonikem. - Dobře. Nechám si poradit.
Víš co? Pusť tam nějakou desku. Mám je tamhle ve skříňce.
Jsou tak staré, že jsou zas v módě.
Máš rád vážnou hudbu.
Ne. Tahle má pěkný obal. Jako nějaká disneyovka.
Hezké. Tady máš.
Mám ti pustit svou oblíbenou část?
To je můj otec.
Musíte ho mít moc rád, když tu máte jeho obraz.
No, nevím, jestli rád. Je to složitější.
Ale chtě nechtě…
ze mě udělal člověka, jakým jsem dnes.
Určitě je pyšný.
O tom pochybuju.
Určitě je zklamaný, že jsem rezignoval.
Tak proč jste to udělal?
Už jsem nechtěl žít podle jeho plánů.
A nudil jsem se.
Ale mám pocit, že mě skrze ten obraz pořád vidí,
i když je dávno po smrti.
Takže tu ten obraz máte, abyste mu každý den ukázal prostředníček?
Tak nějak.
Myslel si, že budu premiér.
Ani jsem nechtěl studovat právo.
Na mně ani matce mu nezáleželo.
To mě mrzí.
Měli jsme mladého párského sluhu.
Peršana. Jako já.
Indického Peršana.
Jmenoval se Ravi. Pohledný mladý muž.
Přestěhoval se sem, aby vydělával a zabezpečil svou rodinu v Indii.
Můj otec na něj narazil ve své továrně a rozhodl se ho vzít pod svá křídla.
Byl laskavý a velkorysý.
Pak ho pozval, aby bydlel u nás doma.
Jako člen rodiny.
A nakonec si ho pozval do postele.
Moji nebohou matku vykázal do pokoje pro hosty.
A krátce potom si vzala život.
A já jsem byl ten malý kluk, který ji našel s podřezaným zápěstím.
- Proboha. - Jo.
Od otce jsem se velké útěchy nedočkal.
Poslal mě na internátní školu. Ale to nevadilo. Byl jsem tam spokojený.
Vlastně bylo lepší být od něj a toho kluka pryč.
Toho kluka jsem nesnášel.
Když pomyslím, že nahradil mě a moji matku…
Žil v našem domě, jedl naše jídlo, dýchal náš vzduch.
Takový…
póvl.
No, to už zní trochu rasisticky.
Vůbec ne. Kdybys znal mou kariéru, věděl bys, že rozhodně nejsem rasista.
Opravdu jsem se snažil chovat se k němu hezky. Opravdu.
Ale choval jsem v sobě takový vztek,
který bylo velmi těžké potlačit.
Možná byl jen oběť.
Možná ho k tomu všemu přinutil váš otec.
Každý má na výběr.
Ne, když jste chudý a nemáte kam jít.
Ale to je všechno minulost.
Tenhle příběh vyprávím jen výjimečným lidem, jako jsi ty.
Chceš slyšet, jak to s Ravim dopadlo?
Promiňte, můžu si nejdřív odskočit?
Jistě.
Copak se děje?
Kde mám boty?
Nevypadáš dobře.
- Pojď se posadit. - Ne. Myslím, že bych už měl jít.
To nic. Na chvilku si sedni a pak můžeš jít.
Možná jsi to vypil moc rychle.
Můžu poprosit o trochu vody?
Jistě.
Tak… jak to dopadlo s Ravim?
Málem jsem ho zabil.
Jednou v létě jsem se vrátil ze školy a vrhl jsem se na něj jako divoká šelma.
Rozmlátil jsem mu obličej. Cítil jsem takovou svobodu a moc.
Skoro nadpřirozenou.
Hej!
Rasová příslušnost, vyznání, sexuální orientace a transgenderismus.
Mnoho lidí v právní sféře, a to včetně mě, momentálně zastává názor,
že tyto sociální oblasti
nejsou v trestním právu dostatečně ošetřeny.
Promiň!
Krucifix, Jayi! Přestaň s tím, nebo ti ty klíče seberu!
Promiň. Klepal jsem, ale…
asi jsi mě neslyšela.
Ty jsou Tobyho?
Jo.
Kde jsi byla? Nezvedáš mi mobil.
Volal jsem ti i do práce. Prý sis vzala volno.
Dáš si čaj?
Tak povídej. Co nového?
Už jsem oficiálně táta.
Vážně? Odkdy?
Už pár týdnů.
- Promiň, úplně jsem… - Ne, v pohodě.
Narodil se dřív.
Prcek už se asi nemohl dočkat.
To je skvělé.
Blahopřeju.
- Jak se jmenuje? - Kdo?
Tvůj syn.
Aydan.
Jo.
Tak to musím malého Aydana někdy přijít pozdravit.
Budeme rádi.
Budeš svým způsobem taková jeho jediná babička.
Liz.
Co to je?
To je Hector Blake.
Byl členem Právní komise
a bojoval za rovná práva v soudnictví.
To je výsměch.
Ale proč se na to díváš?
Asi si ho studuju.
Svatý Blake je ďábel, jen to nikdo nevidí.
Jestli je to pravda, policie to určitě zjistí.
- Policie už to vzdala. - Možná proto, že je čistej.
Možná proto, že má známosti.
Ale jeho sledováním na internetu ničeho nedosáhneš.
Já vím.
Sledovala jsem ho i naživo. Ne jen na internetu.
Ty ho sleduješ?
- Liz… - Já vím.
Je to vážný.
Včera jsem viděla, jak od Hectora utekl oknem nějaký kluk.
Měl jsi ho vidět. Ze začátku jenom blábolil nesmysly.
Prý ho Hector k sobě pozval a dal mu něco do pití.
Vyskočil z okna, aby před ním utekl. Díky bohu, že jsem tam byla.
Jeli jste na policii?
On nechtěl.
Žádá o azyl. Bojí se, že to ovlivní jeho případ.
Ale musí to nahlásit.
Já vím, ale nemůžu ho nutit. Snažím se ho přesvědčit, ale má strach.
A myslím, že oprávněně.
REFORMNÍ KLUB POUZE PRO ČLENY
- Co tu kurva chcete? - Vezu ti oblečení.
- Nechci ho. - Můžeme si promluvit?
Ne. Nechte mě být.
Tvá žádost o trvalý pobyt ve Spojeném království.
Můžu ji zastavit, ale i urychlit. Víš, že můžu.
Nastup si, prosím tě, nebo mám hulákat z okýnka?
Kdybyste měla další otázky, neváhejte přijít.
- Děkuji za váš čas. - Nemáte zač.
- Co se děje? - Jdeme.
Zmizel a nedá se s ním spojit.
Tak co teď?
Svědectví z druhé ruky nestačí.
Abych mohla konat, musí ten mladík vypovídat sám.
Vždyť jste říkala, že se pohřešuje.
Je to žadatel o azyl. Mohl se vrátit domů.
O azyl žádají ti, kteří se domů vrátit nemůžou.
Není vaše práce chránit lidi?
Je. A snažím se chránit vás, Lizzie.
Co jste vůbec dělala před Hectorovým domem?
Už asi vím, jak se cítil Toby.
ELISABETH NEALEYOVÁ AHOJ OMIDE, ULOŽIL SIS MOJE ČÍSLO?
MUSÍME JÍT NA POLICII.
Prosím, pusťte mě! Haló!
ELISABETH NEALEYOVÁ
Proč mi to děláte?
ELISABETH NEALEYOVÁ
Pusťte mě!
KVALITNĚ STRÁVENÝ ČAS SE SYNEM… A SLUNÍČKO JAKO BONUS!
Pusťte mě, prosím!
Faisale, můžu ti zavolat za chvíli?
Zdravím, Lizzie. Podařilo se mi prolomit heslo na té flešce.
- Vážně? - Jo.
- Co na ní je? - Nedíval jsem se.
Zachovávám důvěrnost mezi klientem a terapeutem.
Ahoj, zlato.
Tady ho máme.
Lizzie. Rád tě vidím.
Já tebe taky.
Koukni, co Lizzie přinesla Aydanovi.
Ty jsi zlatá. Děkujeme, Liz.
Nemáte zač. Snad vám na pár roků poslouží.
Je to zlatíčko.
No ano, jsi zlatíčko! Ale trošku smradlavé.
Ale ne.
Trošku. Jenom trošičku.
Zajdu ho přebalit.
Tak co? Jak to jde?
Liz?
JEN NA SKOK
Musíme si promluvit.
Četla jsem si o těch sprejerech „Jen na skok“. Tak se jim říká, ne?
Vkrádají se do domů bohatých a sprejujou jim po zdech.
Já věděla, že něco tajíš.
Jak víš, že jsem to já?
Jayi.
Hele.
Jsi to ty!
No dobře.
Co s tím uděláš?
Vy jste se vloupali k Hectoru Blakeovi?
Ne.
Já ne.
Ne. Přísahám.
Řeklas to Naz?
Ona už tuší, že se něco děje. Cítím to.
Ty fotky v Tobyho případu nic neprokážou.
Akorát mi zkurví život.
- Chci, abys mi pomohl se k němu vloupat. - Cože? K Hectoru Blakeovi?
Nevím, jestli to zvládnu, ale ty očividně jo.
Zbláznila ses?
Technicky vzato by to nebylo vloupání.
Použili bychom klíče. Schovává si je venku.
Posloucháš se vůbec?
Stačí, když mi pomůžeš dostat se dovnitř.
Pak můžeš zůstat venku a hlídat.
Nemůžu to riskovat. Musím myslet na Aydana a Naz.
Fajn. Tak padej.
- Nech toho. - Běž, ty zbabělče!
- Hele… - Vypadni!
Uklidni se.
- Nesmíme to kvůli Tobymu vzdát. - Nic nevzdávám!
Ale když mě jako černocha chytnou, napaří mi několik let.
To přece víš.
Udělej to pro mě.
Dlužíš mi to.
Pomohla jsem ti vždycky, když jsi potřeboval.
Vždycky, když tě mlátil nějaký nový mámin chlap.
A když tě vykopla.
S Tobym jsme ti vždycky byli nablízku.
Byli jste jako moje rodina.
Jo.
Ale…
já nemůžu.
Tak vypadni.
Kde je Lizzie?
Už jela.
Tak najednou?
Aydan už spí?
Co chtěla, Jayi?
Co chtěla?
Přijela za Aydanem.
Vážíš si mě aspoň trochu?
Jasně že jo.
Tak proč ze mě děláš blbce?
- Počkej… - Dělals pro Hectora Blakea nějakou práci.
Pár měsíců potom se tu objeví Toby a vyšiluje. Den před tím, než zmizí.
A pak mi Lizzie řekne,
že Hector Blake je podezřelý v Tobyho případu.
- Do jakého průseru ses namočil? - Do žádnýho.
Jestli mám být jediná, koho Aydan má, tak klidně budu.
- Proč to říkáš? - Protože mě děsíš.
Když mi naši řekli, že buď ty, nebo oni, vykašlala jsem se na ně.
- Jo. Protože se milujeme. - Ale já si připadám na všechno sama.
Myslíš, že si na ruku vytetuješ moji iniciálu, a tím to hasne?
Naz, prosím tě. Všechno, co dělám, dělám kvůli nám.
- Žádné „my“ není, když mi všechno tajíš! - Já vím, ale…
Ne! Táhni!
Pro tebe.
NEUDĚLALA JSEM KOPIE.
Co to je?
Nic.
Jasně.
Že se vůbec ptám.
To je vaše vina.
Kde je můj syn?
Spláchl jsem jeho popel do záchodu.
Co?
Musím ho rozřezat, aby se vešel do pece. Vy jste menší. Bude to snazší.
Tady Elisabeth Nealeyová.
- Zanechte vzkaz a nejspíš se vám ozvu. - Liz!
Čau, Lizzie.
Tady Jay. Zase.
Tohle je asi patnáctý vzkaz, co ti tenhle týden nechávám.
Liz?
Stavil jsem se, ale zrovna jsi nebyla doma.
Teda jestli domů vůbec chodíš.
Chci ti poděkovat za ten balíček. A omlouvám se, že jsem ti neřekl všechno.
Ozvi se, prosím, ať můžu být v klidu.
Jedu na pár dní ke kámošce Katie. Aydana si beru s sebou.
Pak se domluvíme, kdo se odstěhuje.
Co je?
Jenom…
Lizzie zmizela a…
je to moje vina.
- Co? - Je to moje vina, sakra.
Jayi. No tak.
To nic.
Mockrát vám děkuji. Tak za týden. Užijte si víkend.
Ahoj, Philipe.
Kuk.
Copak děláš, lumpe?
Kdopak to je? To je máma.
- Čau. - Ahoj.
- Pozveš mě dál? - Jo. Promiň.
Nazdárek!
- Jakpak se máš? - Je rád, že vidí mámu.
- Jak ses měl? - Dobře.
Žiju si jak pán. Jak vidíš.
Jak jde disertačka?
Nevím, jestli ti to mám říct.
Přečte si ji Hector Blake.
Philip říkal, že škola slaví 300. výročí,
tak při té příležitosti dá Hectorovi kopii mojí práce.
BIRLSTONE OSLAVÍ S ABSOLVENTY 300. VÝROČÍ
- Jak ví, že tam bude? - Určitě tam bude.
Daroval té škole hromadu peněz.
Chtějí mu na té oslavě vzdát poctu.
Snad ti to pomůže.
Díky.
To nic, miláčku. Pojď sem.
Buď prosím opatrný, ano?
Aydan potřebuje tátu.
Počkej. Naz.
Myslíš…
že my dva máme ještě šanci?
Nevím, Jayi.
„Svět je ve špatném stavu,
ale vše bude ještě horší, pokud každý z nás neudělá to nejlepší.“
To jsou slova psychiatra a přeživšího holokaustu Viktora Frankla.
A podle mého názoru
skvěle vystihují životní poslání sira Hectora,
jelikož se jedná o člověka, který nikdy nepřestal dělat to nejlepší.
Pánové, bez dalších okolků
prosím přivítejte sira Hectora Blakea!
Děkuji.
Děkuji za tak milé představení, pane řediteli.
Pamatuji si to, jako by to bylo včera.
Můj první den na internátu na birlstoneské základní škole.
Byl jsem malý chlapec, kterému nebylo ani deset let.
Ale už tehdy jsem věděl, že jsem našel své útočiště.
A musím říct, že je skvělý pocit být zpátky doma.
Hezky řečeno.
VÁŽENÝ PANE BLAKEU, ZDE JE MÁ DISERTAČNÍ PRÁCE…
BEZPEČNÝ DOMOV? ROLE TRESTNÍHO PRÁVA V OBLASTI IMIGRACE
SOUKROMÝ POZEMEK ZÁKAZ VSTUPU
Cos jim udělal?
Mluv!
Kde jsou?
Zavolal jsem policii.
Za chvíli přijedou. Rozumíš?
Jo?
Tak jo.
Můžeš chodit?
Dobře.
Neboj, už jsi v bezpečí.
Jayi?
Co se stalo?
Jsi v pořádku?
Tudy, seržante.
Nikdo na nic nesahal, jak jste si přála.
JEN NA SKOK
Překlad titulků: Michal Herman