NETFLIX PRESENTERER
INNSTILLINGER
TRÅDLØST NETTVERK AKTIVERT
Tobes. Når det er på tide å stikke, må vi stikke.
-Vi kan ikke ta sjanser. -Slapp av.
Tigging er ikke tillatt på stasjonen.
Reisende bør avstå fra å oppmuntre til dette.
HJELP! HJEMLØS OG SULTEN
Unnskyld meg. Er denne din?
Ja. Takk.
Livredder.
Beklager.
Takk.
INGENTING ER SANT ALT ER LOV
-Angus. -Ikke snakk.
Angus!
Hva faen?
Pass opp!
-Er vi ferdige snart? Jeg er uttørket. -Ja. Nesten.
GRAFFITIVANDALEN "I CAME BY" TAGGER NYTT HJEM
Pass på verktøyene. Jeg må pisse.
Ok.
Du hører på Tears for Fears på denne solskinnsdagen i London.
Hallo?
EN DOMMER
-Kan jeg hjelpe deg? -Beklager.
Jeg så etter toalettet.
I stua?
Til venstre her borte.
-Er det faren din? -Ja.
Jeg ser likheten.
HØYESTERETTSDOMMERS AVGANG RYSTER RETTSVESENET
Hei!
-Så godt det lukter. -Du er sen.
Jeg hadde legetime.
Er alt i orden?
Ja. Bare en sjekk.
-Hvordan var dagen din? -Jo, den var bra.
Se på dette.
Jeg var hjemme hos en dommer i dag. Se.
-Blir det oss en dag? -I London? Ikke på dommerlønn.
Sikkert en rik familie. Hva var navnet?
Hector Blake.
Philip, veilederen min, gikk på skolen med ham.
-De kaller ham helgenen Blake. -Jaså?
Da han var høyesterettsadvokat, tok han saker på vegne av flyktninger pro bono.
Kanskje du kan be ham om å ta en titt på avhandlingsutkastet mitt?
Kanskje du kan be Philip om det.
Din kødd!
-Verbal mishandling! -Mishandling?
-Mishandler du meg? -Jeg gjør ikke det.
Det er synd. Du blir ikke kvitt meg nå.
Hvorfor det?
Jeg har nyheter.
-Du lurte meg. -Ja.
Ja, bror.
-Går det bra? -Ja da.
Jeg trenger mat.
Det er grisedyrt her!
Jeg spanderer. Tunfisksmørbrød?
-Takk, kjære. -Bare hyggelig, vennen.
Jeg leste om dommeren. Familien hans er trofaste kolonialister.
Faren var fabrikkeier og kritisk til avkolonisering…
-Folk kaller ham en helgen. -Det er et PR-stunt. Vet du hvorfor?
Hector utnevnes til høyesterettsdommer,
men slutter fordi domstolen er for hvit og elitistisk,
lordkansleren blir sur, og plutselig er han på nyhetene.
Kanskje han vil gjøre opp for familiens synder.
Eller avlede oppmerksomheten. Se.
Det er elfenben.
Han elsker den imperialistiske dritten. Dette er ulovlig nå.
Det er bare en antikvitet.
Hvilken side er du på?
Du…
Jeg må gi meg.
Naz er gravid.
-Fy faen. -Ja! Jeg vet det.
-Hun skal vel ikke beholde det? -Selvsagt skal hun beholde det.
Vi gleder oss.
-Jeg vet det er litt uventet… -Uventet?
Hvem faen vil ha barn når de er 23?
Moren din?
Hun teller ikke.
Hør her.
Dette forandrer alt.
Jeg kan ikke gjøre flere oppdrag.
Politiet er etter meg, og jeg kan ikke havne i buret igjen.
Ingen skal i buret. Alt går som smurt. Jeg kan ikke gjøre det alene.
Jeg vet det, men kanskje vi må gi oss.
Graffiti var greia di, Jameel. Kjempe mot systemet, husker du?
Skal vi bare gi opp fordi du skal ha barn?
Hva har vi egentlig bevist?
-At vi kan ta dem. -Rolig…
Vi kan komme oss inn til dem når vi vil.
Vi har bevist det, så la oss gå videre.
Du vil ikke engang ha barn. Du gjør det for henne.
-Faen ta deg for den, Toby. -Du kan ikke feige ut nå.
-Jeg trenger deg. -Nei.
Barnet mitt trenger meg. Skjønner?
Han skal ikke få samme oppvekst som oss.
Hvis du vil fortsette med graffiti, gjør du det, men hold meg utenfor.
Takk.
Unnskyld, kan jeg få takeaway-boks?
Og hva vil du?
Det spiller ingen rolle.
Faisal, medisinstudiet gir deg alvorlig angst.
-Du kan ikke se blod uten å besvime. -Så jeg bør manne meg opp?
Jeg skal leve drømmen deres.
Det er det en god sønn gjør.
Innfrir foreldrenes fremtidsvisjon.
Hva med fremtidsvisjonen din? Hvordan ser den ut?
Datamaskiner.
Jeg elsker datamaskiner,
men foreldrene mine vil at jeg skal bli lege, så det går ikke.
Jeg tolker det som at foreldrene dine ikke deler din visjon, ikke at det ikke går.
Moren min har jobbet og slitt siden hun kom til dette landet
for å gi barna sine et bedre liv.
Det er det foreldre gjør.
Det er det vi melder oss på.
Lønnen er å se barna dine lykkelige.
De blir skuffet om jeg slutter.
Mamma vil aldri komme over det.
Og du vil ikke såre moren din.
Nei.
Så du vil heller skade deg selv?
Moralen er død.
Ingen gjør noe genuint og meningsfullt lenger.
Alle holder bare fasaden
ved å være er en del av den nyeste woke-bevegelsen,
men det er bare falskt.
Så kanskje det er på tide at vi ser på oss selv som individer
og tar litt ansvar,
for ekte forandring må komme fra grunnen av.
Apropos meningsfulle kontra meningsløse handlinger,
la oss diskutere "I Came By"-taggerne.
Det virker som de er tilbake for å plage byens rike.
To velstående hjem har blitt tagget de siste tre månedene,
men hva brakte dem tilbake, og er det dem?
Før vi begynner, trykk på abonnementknappen under.
Hallo?
Toby, jeg er hjemme!
-Rave, du er graffitikunstner. -Graffitiskriver. Det er en forskjell.
-Hva synes du om "I Came By"? -Jævla amatør.
Jeg hørte at det ikke er de samme. Sikkert bare en løk som leker helt.
Graffiti tilhører gatene. Offentlige steder. Skjønner?
Du bryter deg ikke inn hos folk, uansett hvem de er.
Interessant poeng
med tanke på typen de går etter, gir de ikke fingeren til eliten?
Er ikke det poenget med graffiti-bevegelsen?
Nei. Hvem er de egentlig går etter?
Forrige måned var det en bankmann. Så originalt.
Hvem blir den neste? Tony Blair?
Du tuller.
Toby?
Toby!
Har du sett fjernkontrollen? Jeg la den på et synlig, normalt sted.
Det er den tredje vi har mistet. Jeg fatter det ikke.
Hei til deg også, mor.
Jeg sa hei. Du hørte meg ikke. Kan du hjelpe meg?
Kanskje universet ber deg om
å slutte å se på C-kjendiser som selger sjelene sine.
Beklager så meget. Hva har du lært på YouTube i dag?
Har vi løst alle verdens problemer?
Kult. Ok. Jeg må stikke.
Vent. Hvor skal du?
Ut.
Kan du rydde kjøkkenet først? Det er et katastrofeområde.
-Tar det når jeg er hjemme. -Ikke bli for full!
WI-FI-INNSTILLINGER
SKRIV INN PASSORD
TRÅDLØST NETTVERK DEAKTIVERT
Din gamle klovn.
Jævla pikk.
Kaller du deg politimann? Trodde dere var i form.
Sitter bare ved pulten. Formen er ikke viktig.
-En pause? -Ja, takk.
Ok.
Tenåringsdatteren min er mindre på mobilen enn deg.
INGEN INTERNETT-FORBINDELSE. SIKKERHETEN ER UTSATT
Jeg må dra.
-Hva har skjedd? -Det er en alarm.
-Skal jeg sende noen for å sjekke? -Nei. Det er bare en brannalarm hjemme.
Jeg bør sjekke det. Jeg skal gjøre det godt igjen.
Ok. Hold meg oppdatert.
Herregud!
SMARTHUS-SIKKERHET TILKOBLET NETTVERK
INNKOMMENDE ANROP WILLIAM ROY
Hei, William.
Takk for at du ringte. Det går bra. Nei, det var bare falsk alarm.
Bare en liten feil i systemet.
Noen ganger er teknologien for smart.
Vent litt.
Går det bra?
Alt er bra.
Jeg beklager for i kveld, men samme tid neste uke?
Hvorfor kom du hit? Dra din vei.
-Vi må snakke om det. -Snakke om det?
-Vi er familie. -Hold deg unna! Bare dra.
-Jeg vil ikke. -Du ødela familien vår.
-Dra. -Hva er dette?
Pakk sakene dine.
-Du må gå. Kom deg vekk! -Hei!
-Dra! -Ta tingene og gå.
-Skam deg! -Kom igjen, hun er gravid!
Du har ødelagt livet hennes! Ta henne!
Toby?
Jeg må snakke med deg.
Kjære, gå inn, så kommer jeg snart.
Ja.
Det passer dårlig. Naz fortalte nettopp…
Det har skjedd noe ille, og jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg brøt meg inn hos dommeren. Han du flagget for lenge siden.
-Nei. -Da jeg var der, så jeg…
Jeg vet ikke hva jeg så. Kan du bare høre på meg?
Nei, hør på meg. Jeg vil ikke høre det.
Ikke bli sur. Du sa jeg kunne fortsette om jeg ville.
Ja. Og jeg ba deg holde meg utenfor.
Uansett hva du har rotet deg opp i, er det ikke mitt problem.
Du er på egen hånd.
Jay.
Hva ville han?
Typisk Toby-drama.
-Alarmsentralen. Hva trenger du? -Politiet.
"Hei, hva skjer, gutter?
Ingenting, mann. Vi bare henger og sånn.
Jeg skjønner.
Jeg skal finne ut hvem som ranet butikken på andre siden, men jeg vet ikke.
Det suger at din Rick får deg til å gjøre det.
Han er ikke min Rick. Han er partneren min.
Kanskje uniformen utgjør en stor forskjell.
Hvem er jeg til å dømme? For meg ser du ut som en medhjelper.
Kall meg en medhjelper en gang til!
-Slapp av. -Vet du hvordan jeg maler vegger?
Det var Mortytown Locos. The Mortytown Locos.
Vet du hvor mange regler du brøt?
Jøss, Rick, hva vet jeg om å vite ting? Sett deg i den jævla bilen.
Morty…
POLITI
Hva kan jeg hjelpe dere med?
-Sir Hector Blake? -Ja.
Kan vi komme inn?
Fint om dere kan ta av dere skoene.
Det er fullstendig absurd.
Må være en syk spøk av en tenåring som kjeder seg.
Kan noen ønske å skade deg med en slik anklage?
Jeg var dommer. Så ja, et par.
Vil dere ha kaffe?
-Nei takk. -Ja.
-Hvordan tar du den? -Hvit.
-Er det noen andre som bor her? -Nei, bare jeg.
…Rick jobber for en brøkdel av lønnen til sjefen, selv om de er identiske…
Er det en kjeller?
-Ja. -Kan vi ta en titt?
Jeg får fortelle William Roy
hvor flittige betjentene hans er til å svare på tulleringing.
Han vil nok ikke tenke at det er bortkastet tid.
Han er sjefen deres, ikke sant?
Bra squashspiller. Holder meg på tå hev.
Jeg forstår, betjenter. Dere gjør bare jobben deres.
Takk, sir.
Nei, ikke gå!
Ryggradsløse jævla purk!
Toby!
Toby, åpne døra.
Hva?
Rotet på kjøkkenet. Hvorfor er det der ennå?
-Jeg har hatt en skikkelig drittdag. -Virkelig? Hvordan da?
Dra til helvete.
Unnskyld meg?
-Hvor skal du? -Bort herfra.
Jeg orker ikke høre på dette nå.
Nei. Gå og vask på kjøkkenet.
Det ryddet seg ikke selv på mirakuløst vis i går, eller dagen før!
Takk for at du rydder. Jeg setter pris på alt du gjør.
Vet du hva? Få nøklene.
Hva gjør du? Hvordan skal jeg komme meg inn?
Kom tilbake når du viser meg respekt og ikke bruker døra mi som en katteluke.
Døra di? Pappa kjøpte stedet. Husker ikke at du gjorde noe for det.
Toby… Jeg…
Gi meg pengene han etterlot meg, så drar jeg med glede.
Det er mine penger!
Jeg har sagt at du er ikke klar for de pengene.
Jeg er 23, for faen! Du må la meg leve livet mitt!
Nettopp. Du er 23, og hva har du oppnådd? Du har sluttet med alt du har begynt på.
Musikk, kunsthøyskolen. Du klarer ikke å beholde en jobb lenger enn en uke.
Jeg jobber med barn som har det mye verre enn deg,
men de kjemper desperat for noe.
Og du…
Du aner ikke hva jeg kjemper for.
Ikke vent på meg.
Dumme…
Faen ta deg!
Hei.
Ikke vær redd.
Jeg er her for å hjelpe deg. Vi har dårlig tid.
Ok.
Bli her, men vær stille.
Nei.
Vær så snill.
Se på meg.
Jeg skal få deg ut herfra, ok?
Herregud. Har du tisset på deg?
Kjære vene.
Det skjer om og om igjen.
Jeg skal ikke vaske det vekk, det skal du gjøre.
Alt du finner på.
Jeg blir emosjonell. Jeg er så stolt av deg.
Dette er min hyllest til det å være annerledes.
Den er fantastisk. Og rispapiret er helt nydelig.
Se på de små bokstavene og tallene.
Jeg elsker den. Den minner meg om tegneserien Yellow Submarine.
Jeg har aldri sett en lignende kake. Jeg tror ikke noen av oss har det.
Ja, jeg har ringt ham. Telefonen hans er død.
Kan du si ifra om han tar kontakt?
Takk.
-Hei. -Hei.
-Beklager. -Det går bra.
Jeg har ringt alle vennene hans for å se om noen har hørt fra ham.
Jaså? Visste ikke at han hadde noen.
Beklager.
Dette er…
-Beklager. -Politietterforsker Ella Lloyd.
Jameel Agassi. Jay. Jeg er en av Tobys venner.
Siden det er over 72 timer siden noen sist så eller hørte fra Toby,
vil vi behandle dette som en savnet-sak.
Har dere noen grunn til å tro at Toby er i fare?
Nei, han er en grei gutt. Jeg mener…
Jeg tror han prøver å straffe meg. Vi kranglet før han stormet ut.
Hva kranglet dere om?
Det vi alltid krangler om. Penger, faren hans.
-Hvor er faren hans? -Død.
Han var gammel.
Han var aldri her uansett. Toby kjente ham knapt.
Når så du ham sist?
Jeg vet ikke. Kanskje noen måneder siden.
Ms. Nealey sier dere er bestevenner. Nesten som brødre.
Ja. Det er vi.
Men du har ikke møtt ham på månedsvis?
Jeg har en baby på vei, så jeg har vært litt distrahert.
Greit.
Vi har et nytt bilde av Toby, og du har kontaktinformasjonen min.
Jeg er kontaktpersonen din, så kommer du på noe mer, gi meg beskjed.
-Takk. -Jeg finner veien ut.
Du vet noe, ikke sant?
Nei.
-Hallo. -Tobes…
Legg igjen en beskjed! Jeg kan ikke love at jeg ringer tilbake.
Tobes.
Hva faen driver du med?
Ring meg.
NAZ DET BEGYNNER Å BLI SENT. HVA SKJER?
Kødder du?
Faen.
Lukk opp.
Kom igjen. Hva er det?
Jeg har kjørt hele natten. Jeg prøver bare å hvile litt.
Du er vel ikke vant til å se svarte her.
Ikke prøv deg.
Vil du forklare denne?
Jameel Benjamin Agassi.
-Juli 2018, hærverk. -Det var en tom bygning.
Det var privat eiendom.
Juni 2020.
Arrestert under en protest i Westminster for å forstyrre offentlig ro og orden.
Du sonet seks uker i fengsel.
Og nå er du i besittelse av et ulovlig stoff.
Kom igjen. Det var en jointsneip.
Noe som er en alvorlig forbrytelse,
spesielt for noen med tidligere dommer.
Ok.
Unnskyld.
Dama mi er gravid i syvende måned.
Jeg jobber 14-timersskift og har ikke fått nok søvn på månedsvis.
Jeg hadde tatt meg en blås, så jeg ville bare sove litt.
Du vet sikkert hvordan det er.
Toby?
Herregud. Hva faen?
Beklager. Jeg banket, men du hørte ikke, så jeg brukte nøkkelen min.
Jeg trodde han kom hjem.
Faen. Beklager, jeg burde ha tenkt meg om.
Jeg venter på at han skal komme inn døra, men han kommer vel ikke tilbake?
Jeg vil ikke høre det. Dette er typisk Toby.
Beklager.
Jeg tok litt Diazepam, og det gjør meg litt rar.
-Går det bra? Hvordan har Naz det? -Jo da, bra.
-Hun begynner å bli stor. -Gjør hun?
Tenk at jeg skal bli pappa.
-Jeg er livredd, for å være ærlig. -Du blir en fantastisk far.
Herregud.
-Det ser helt bombet ut her. -Må innrømme at noe av det var meg.
Jeg har endevendt alt. Vet ikke engang hva jeg leter etter.
Sjekket du gjemmestedet?
Hva for noe?
Jeg skulle til å sjekke om det var noen spor der.
Jeg ville ikke nevne dette til Lloyd, for jeg visste ikke hva hun ville finne.
Sir Hector Blake?
"Til støtte for miljøet, vil nyhetsbrevet bli digitalt fra neste måned."
-Hvorfor har han dette? -Jeg vet ikke.
Hvorfor har han gjemt et brev til en gammel Birlstonian på rommet sitt?
Jeg har søkt opp Hector Blake. Han er eksdommer.
Jeg kan ikke se for meg at Toby har møtt ham.
Hva ser du etter?
Herregud, kan du si noe? Jeg går fra vettet her.
Beklager.
Jeg er glad du viste meg dette. Jeg skal følge det opp.
Hva betyr det? Hvem er denne mannen?
Ms. Nealey, jeg foreslår at du drar hjem og venter på at jeg ringer.
Hvor var den siste posisjonen på Toby Nealeys telefon?
Pitt Road. Hvordan det?
Moren fant dette på Tobys rom, adressert til Hector Blake, som bor i samme gate.
Vi fikk tips forrige uke fra en ung mann som sa at noen ble holdt fanget
i kjelleren på den adressen.
-Du tror det var Toby Nealey. -Det skal vi finne ut.
Sir Hector Blake? Jeg er Ella Lloyd. Kan vi få et ord med deg?
Hva er dette? Jeg skal ut.
Jeg har grunn til å tro at en person er i livsfare på eiendommen.
Ikke det igjen.
I henhold til paragraf 17 i straffeloven, må vi komme inn og ransake huset.
Jeg trenger vel ikke å forklare paragraf 17 til en som deg.
Ta av dere skoene.
Leter dere virkelig etter en person i fare?
-Jeg vil se i kjelleren din. -Denne veien.
Dette er verkstedet mitt.
Hva slags verksted?
Kona mi var keramiker. Jeg begynte med det for å føle meg nærmere henne.
-Hvor er kona di? -Chesham House.
-Det psykiatriske sykehuset? -Ja.
Sa ikke at jeg har laget alle.
Greit, du tok meg, betjent. Er jeg arrestert?
Er det en dør bak hyllen?
Åpne den.
Det er panikkrommet mitt.
Man ser fra utsiden og inn i kikkhullet.
Må være en konstruksjonsfeil.
Har aldri lagt merke til det før.
Er det alt du har? Du så smartere ut.
Hva sa du?
Hector Blake,
jeg arresterer deg for å hindre en betjent i tjeneste.
-Hva? -Du har rett til å tie.
Det kan skade forsvaret ditt om…
Håndjernene foran.
-Tusen takk. -Det går fint.
-Det var en misforståelse. -Hun gjør bare jobben sin.
-Hun er veldig ivrig. -Ja.
-Det ordner seg nok. -Ja, selvfølgelig.
-Skal vi spille snart? -Neste uke, onsdag.
-Onsdag. Ja. -Ok.
FAMILIE: DEN FØRSTE SOSIALE INSTITUSJONEN
INNKOMMENDE ANROP POLITIETTERFORSKER LLOYD
Ja?
Så det er det? Er dere ferdige?
Lurer du på hva jeg gjorde?
Hvordan gjorde du det?
Jeg blandet masse sovepiller
og skylte dem ned med vodka.
Og så våknet jeg på et sykehus.
Jeg doserte visst ikke riktig.
Du studerer medisin. Burde du ikke vite hvor mange som trengs for å begå selvmord?
Faisal,
hør her.
Kanskje du egentlig ikke ville dø.
Kanskje selvmordsforsøket var din måte å si hvor mye du faktisk vil leve.
Din måte å fortelle foreldrene dine det du ikke klarer å si med ord.
Nei.
Jeg ville dø.
Jeg ville at foreldrene mine skulle vite at de har sviktet meg.
Går det bra?
SKJEMAER OG RAPPORTER
PASSORDBESKYTTET SKRIV INN PASSORD
LÅS OPP
FEIL PASSORD
Har du hørt fra familien din?
Har snakket med søsteren min, men ingenting fra foreldrene mine.
Hvor er de igjen? Teheran?
Nei, Gorgan. Det er en liten landsby nord i Iran.
Søsteren min i Teheran forteller meg hvordan de har det.
Snakker du ikke med foreldrene dine?
De har fornektet meg.
Hvorfor?
-På grunn av den jeg er, antar jeg. -Herregud. Beklager.
Som om det ikke er vanskelig nok å leve i eksil.
Er bare glad for å være i live.
Hvordan kan du jobbe?
-Jeg gjør ikke noe ulovlig. -Nei. Jeg antydet ikke det.
De avviste søknaden min første gang.
Jeg vet ikke hvilke bevis de trenger.
At jeg kysser en fyr foran dem?
Så jeg anket, og nå vet jeg ikke hva som skjer med saken min.
Ventetiden har vært så lang at jeg kan jobbe.
Beklager. Jeg mente ikke å gjøre deg ukomfortabel.
-Jeg må overleve. -Ja visst.
Det er fint å bli bedre kjent med deg.
Kanskje jeg kan hjelpe deg,
hvis du vil ta en prat?
Når er du ferdig for dagen?
Takk.
Du fant frem.
-Kom inn. -Jeg liker porten din. Veldig fin.
-La meg ta jakken din. -Takk.
Ta av deg skoene, hvis det er greit.
-Vil du ha en drink? -Hvis du skal ha.
Ikke si øl. Jeg har ikke øl.
Som du vil.
-Da blir det en gin og tonic. -Ja visst. Du vet best.
Kan ikke du sette på en plate? Vinylen er i skapet der borte.
Det er så gammelt at det er på moten.
Liker du klassisk musikk?
Nei. Denne har et kult cover, som en Disney-film.
Søtt. Her.
Dette er favorittstykket mitt på platen.
Det er faren min.
Du må være glad i ham som har et bilde av ham hengende.
Jeg vil ikke kalle det kjærlighet. Det er mer komplisert enn som så.
Men enten jeg liker det eller ei, formet han meg til mannen jeg er i dag.
-Han er sikkert stolt. -Tvilsomt.
-Han er nok skuffet over at jeg sa opp. -Hvorfor gjorde du det?
Ville ikke leve etter planene hans lenger, og jeg kjedet meg.
Men jeg føler at han kan se meg gjennom det bildet,
selv om han er borte.
Så du beholder maleriet for å gi ham fingeren hver dag?
Noe sånt.
Han trodde jeg skulle bli statsminister.
Jeg ville ikke studere jus engang.
Han brydde seg ikke om meg og mor.
Så leit.
Vi hadde en ung parsisk tjener.
-Persisk, som meg. -Indisk-persisk.
Han het Ravi. Ganske kjekk ung mann.
Han flyttet hit for å tjene penger for å forsørge familien i India.
Faren min møtte ham på fabrikken og tok ham under sine vinger.
Veldig snill. Veldig veldedig.
Og så inviterte han ham til å bo i huset, som et familiemedlem.
Til slutt inviterte han ham inn i sengen sin.
Min stakkars mor ble forvist til gjesterommet.
Og ikke lenge etter tok hun sitt eget liv.
Og jeg var den lille gutten som fant henne med oppskårne håndledd.
-Herregud. -Ja.
Det var ikke mye trøst å få fra faren min.
Han sendte meg på kostskole. Jeg brydde meg ikke. Jeg var lykkelig der.
Det var faktisk bedre å være borte fra ham og den gutten.
Jeg hatet den gutten så inderlig mye for at han tok min og min mors plass…
Bodde i huset vårt, spiste maten vår, pustet luften.
Den bondetampen.
Det høres rasistisk ut.
Nei. Hvis du visste noe om karrieren min, ville du visst at jeg ikke er rasist.
Jeg prøvde å være snill mot ham. Jeg prøvde virkelig.
Men jeg hadde et raseri i meg som var vanskelig å undertrykke.
Kanskje han bare var et offer.
Og tvunget til å være i den situasjonen av faren din.
Alle har et valg.
Ikke når du er fattig uten noe sted å dra.
Uansett, det er i fortiden.
Jeg deler denne historien med veldig spesielle folk som deg.
Vil du vite hva som skjedde med Ravi?
Beklager. Kan jeg låne toalettet først?
Ja visst.
-Hva er i veien? -Hvor er skoene mine?
Du ser ikke så bra ut.
-Kom og sett deg. -Nei. Jeg bør dra.
Det går bra. Bare for et øyeblikk, så kan du gå.
Kanskje du drakk for fort.
Kan jeg få litt vann?
Ja visst.
Hva…
Hva skjedde med Ravi?
Jeg trodde jeg drepte ham.
En sommer da jeg kom tilbake fra skolen, slo jeg ham som et villdyr.
Jeg ødela nesten ansiktet hans. Det var så befriende, så oppløftende.
Nesten transcendentalt.
Hei!
Etnisitet, religion, seksuell legning og kjønnsidentitet.
Den juridiske oppfatningen blant mange,
inkludert meg selv, er at disse delene av samfunnet
ikke er like beskyttet av strafferettssystemet…
Unnskyld!
Faen, Jay! Slutt med det, ellers må jeg ta tilbake nøklene.
Beklager! Jeg banket og banket, men…
Du hørte meg vel ikke.
Er det Tobys?
Ja.
Hvor har du vært? Du tar ikke telefonen.
Jeg ringte til og med jobben din, og de sa at du har fri.
En kopp te?
Så hvordan går det?
Offisielt far nå.
Er du? Når da?
Et par uker siden.
-Jeg er så lei for det. Jeg burde… -Ikke tenk på det.
Han kom tidlig.
Han kunne vel ikke vente med å komme ut.
Så fantastisk. Gratulerer.
-Hva heter han? -Hvem?
Babyen din.
Aydan.
Ja.
Jeg må komme og hilse på Aydan.
Det vil vi gjerne.
Du er nok det nærmeste han kommer en bestemor.
Liz?
Hva er det?
Det er Hector Blake.
Han var en del av lovforsamlingen
og kjempet for likestilling i rettssystemet.
Som er en vits.
Men hvorfor ser du på det?
Jeg studerer ham.
Helgenen Blake er djevelen, men ingen ser det.
Hvis det stemmer, vil politiet finne det ut.
-Politiet har allerede gitt opp. -Kanskje fordi han er uskyldig.
Kanskje fordi han har kontakter.
Men å være opphengt i ham på nettet hjelper ikke.
Jeg vet det.
Jeg har fulgt med på ham i den virkelige verden også.
Følger du etter ham?
-Liz. -Jeg vet det.
Dette er alvor.
I går kveld så jeg en ung mann kaste seg ut av vinduet til Hector.
Du skulle sett ham. Han var helt usammenhengende.
Han sa at Hector inviterte ham dit og puttet noe i drinken hans.
Han hoppet ut vinduet for å komme seg unna. Takk Gud for at jeg var der.
-Snakket dere med politiet? -Han ville ikke.
Han er asylsøker og er redd det påvirker saken hans.
-Nei, men han må. -Ja, men jeg kan ikke tvinge ham.
Jeg prøver å overtale ham, men han er redd.
Jeg tror han har god grunn til det.
KUN MEDLEMMER
-Hva faen vil du? -Jeg tok med klærne dine.
-Jeg vil ikke ha dem. -Kan vi snakke?
Nei. La meg være.
Søknaden om permanent opphold i Storbritannia.
Jeg kan stoppe eller fremskynde den. Det vet du.
Bare sett deg i bilen, eller må jeg rope gjennom et vindu?
Bare kom tilbake hvis du har flere spørsmål.
-Takk for at du tok deg tid. -Bare hyggelig.
-Hva skjedde? -Kom.
-Han er borte. Ingen får kontakt. -Hva skjer nå?
Jeg kan ikke ta imot bevis fra deg. Mannen må stå frem selv.
Men du sa at han er forsvunnet.
Han er asylsøker. Han kan ha dratt hjem.
Hele poenget med å søke asyl, er at du ikke kan dra hjem.
Er ikke jobben din å beskytte folks liv?
Jo. Og jeg prøver å beskytte deg.
Hva gjorde du utenfor Hector Blakes hus?
Nå forstår jeg hvordan Toby følte seg.
ELISABETH NEALEY: HEI OMID, LAGRET DU NUMMERET MITT?
LAGRE NUMMERET OG RING MEG NÅR DU KAN
Slipp meg ut!
GÅR ALT BRA? JEG VIL HJELPE DEG.
SØK PÅ ELISABETH NEALEY
Hvorfor gjør du dette mot meg?
Slipp meg ut herfra!
KVALITETSTID MED EN KVALITETSSØNN SOLA ER EN BONUS
Slipp meg ut!
Hei Faisal, kan jeg ringe deg tilbake?
Hei, Lizzie. Jeg ville bare si at jeg fant ut av USB-passordet.
-Gjorde du? -Ja.
-Hva er på den? -Jeg har ikke sett.
Taushetsplikt og sånt, vet du.
Hei, vennen.
Der er han.
-Lizzie. Godt å se deg. -I like måte.
Se hva Lizzie tok med til Aydan.
Så snilt. Takk.
Vær så god. Forhåpentligvis kan dere bruke den i noen år.
Han er en nydelig gutt.
Jeg vet det, du er så nydelig! Stinker du litt også?
Å nei.
-Litt. -Jeg skal bytte på ham.
Hvordan går det?
Liz?
Vi må ta en prat.
Jeg har lest om "I Came By"-taggerne. Er det ikke det de kaller dem?
De bryter seg inn i velstående hjem og spraymaler veggene.
Jeg visste at du skjulte noe.
Hvordan vet du at det er meg?
Jay.
Se.
Det er deg!
Greit.
-Hva skal du gjøre med dette? -Har dere brutt dere inn hos Hector Blake?
Nei.
Jeg gjorde ikke det.
Nei. Jeg sverger.
Fortalte du det til Naz?
Hun vet at noe er på ferde. Jeg føler det.
Bildene vil ikke bevise noe i Tobys sak. De kommer bare til å ødelegge livet mitt.
-Hjelp meg å bryte meg inn hos ham. -Hva? Hos Hector Blake?
Vet ikke om jeg klarer det selv. Du har gjort det før.
-Har du gått fra vettet? -Vi bryter oss egentlig ikke inn.
Vi bruker en nøkkel. Jeg så gjemmestedet hans.
Tenk på hva du sier.
Bare pass på at jeg kommer inn, så kan du stå utenfor og holde vakt.
Jeg kan ikke. Jeg må tenke på Aydan og Naz.
Greit. Så kom deg ut.
-Kom igjen. -Av sted, din feiging!
-Hør her… -Ut!
Ro deg ned. Bare…
-Vi kan ikke svikte Toby. -Jeg gjør ikke det!
Men hvis jeg, en svart mann, blir tatt, må jeg inn i årevis.
Det vet du.
Gjør det for meg.
Du skylder meg.
Jeg hjalp deg hver gang du trengte meg.
Hver gang moren din lot en av typene sine til å slå deg,
og da kastet hun deg ut.
Toby og jeg har alltid vært der for deg.
Dere har vært familie for meg.
Ja.
Men…
Jeg kan ikke.
Kom deg ut.
Hvor er Lizzie?
Hun har dratt.
Sånn uten videre?
Sover Aydan?
Hva ville hun?
Hun kom for å se Aydan.
Har du respekt for meg?
Selvfølgelig.
Så hvorfor tror du jeg er dum?
-Vent… -Du jobbet hjemme hos Hector Blake.
Måneder senere kom Toby livredd på døra. Dagen før han forsvant.
Så hører jeg fra Lizzie at Hector Blake er mistenkt i Tobys sak.
-Hva har du rotet deg opp i? -Ingenting.
Om jeg må være hele familien til Aydan, blir jeg det.
-Hvorfor sier du det? -Du skremmer meg.
Da foreldrene mine sa det var dem eller deg, sa jeg: "Faen, greit."
-Ja, fordi vi elsker hverandre. -Men jeg føler at jeg er alene her.
Tror du at det er nok å tatovere initialene mine på hånden?
-Alt jeg prøver å gjøre, er for oss. -Det er ingen oss om du stenger meg ute!
-Jeg vet, men.… -Nei! Gi faen!
Det er til deg.
JEG TOK IKKE KOPIER.
Hva er det?
Ikke noe.
Ja.
Vet ikke hvorfor jeg gidder.
Dette er din skyld.
Hvor er sønnen min?
Jeg skylte asken hans ned i do.
Hva?
Han må deles for å få plass i ovnen. Du er mindre. Det blir lettere.
Hei, dette er Elisabeth Nealey.
Legg igjen en beskjed så ringer jeg tilbake.
Hei, Lizzie.
Det er Jay. Igjen.
Dette er nok den 15. meldingen jeg har lagt igjen den siste uken.
Liz?
Jeg har vært innom. Du har ikke vært hjemme.
Vet ikke om du har vært hjemme i det hele tatt.
Jeg vil bare si takk for pakken, og unnskyld for at jeg ikke fortalte alt.
Bare gi meg ro i sjelen. Si at du har det bra.
Jeg blir hos Katie i noen dager. Jeg tar med meg Aydan.
Så finner vi ut hvem som skal flytte ut.
Hva er galt?
Det er bare…
Lizzie er borte, og…
…det er min feil.
-Hva? -Det er min jævla feil.
Jay.
Du…
Du.
Tusen takk. Vi ses neste uke. God helg.
Hei, Philip.
Hei.
Hva gjør du?
Hvem er det? Det er mamma.
-Hei. -Hei.
-Skal du invitere meg inn? -Ja. Beklager.
Hei, småen!
-Hvordan går det? -Han er glad for å se mammaen sin.
-Hvordan har det gått? -Jo da. Helt rått, som du ser.
Hvordan går det med avhandlingen?
Jeg visste ikke om jeg burde si det.
Hector Blake skal lese den.
Philip sa at skolens jubileum er snart,
og han skal gi ham en kopi når de møtes der.
BIRLSTONE ØNSKER ALUMNI VELKOMMEN TIL JUBILEUM
-Hvordan vet han at han kommer? -Han kommer.
Han har donert masse til skolen.
De skal hylle ham ved seremonien.
Jeg håper det hjelper.
Takk.
Det går bra. Kom hit.
Vær forsiktig. Ok?
Aydan trenger faren sin.
Vent! Naz!
Tror du…
Kan det fortsatt bli oss to?
Jeg vet ikke.
"Verden er i dårlig forfatning.
Men alt blir enda verre med mindre hver av oss gjør sitt beste."
Dette er ordene til psykiateren og Holocaust-overlevende Viktor Frankl.
Og etter min mening,
beskriver de så passende Sir Hectors oppdrag i livet,
for han er en mann som aldri har sluttet å gjøre sitt beste.
Så, mine herrer, ta godt imot sir Hector Blake.
Takk.
Takk, rektor, for den fine introduksjonen.
Jeg kan huske den som om det var i går,
min første dag her på Birlstone kostskole.
En ung gutt, knapt ti år gammel,
men jeg visste allerede at jeg hadde funnet et fristed.
Og jeg må si at det føles godt å være hjemme.
Godt sagt.
KJÆRE SIR HECTOR BLAKE MED VENNLIG HILSEN NASERINE RAHEEM
ER HJEMMET TRYGT?
STRAFFELOVENS ROLLE I INNVANDRINGSSPØRSMÅL
PRIVAT EIENDOM INGEN ADGANG
Hva gjorde du med dem?
Fortell!
Hvor er de?
Jeg har ringt politiet, de kommer snart. Forstår du?
Ja?
Bra.
Kan du gå?
Bra.
Ikke vær redd, du er trygg nå.
RINGER NAZ
Jay?
Hva har hendt?
Går det bra?
Inn her, sjef.
Ingen har rørt noe, som ønsket.
Tekst: Silvia Alstad