NETFLIX PRESENTERAR
INSTALLATIONSGUIDE
TRÅDLÖST NÄTVERK AKTIVERAT
Tobes, är det dags att dra så drar man.
-Jag kan inte riskera nåt. -Chilla.
Tiggeri är inte tillåtet på stationen.
Kunder ombeds att inte uppmuntra sådant beteende.
HJÄLP! HEMLÖS OCH HUNGRIG
Ursäkta, är det din?
Ja, tack.
Du räddade mig.
Förlåt.
Tack.
INGET ÄR SANT ALLT ÄR TILLÅTET
-Angus. -Prata inte.
Angus!
Vad i helvete?
Se upp!
-Är vi klara snart? Jag törstar ihjäl. -Ja, nästan.
REBELLEN OCH GRAFFITIVANDALEN "I CAME BY" GER SIG PÅ ÄNNU ETT HEM
Vakta verktygen. Jag slår en drill.
Visst.
Ni lyssnar på Tears for Fears denna soliga London-eftermiddag.
Hallå?
EN DOMARE
-Kan jag hjälpa dig? -Förlåt. Jag letade efter toan.
I vardagsrummet?
Den här vägen, till vänster.
-Är det din farsa? -Ja.
Jag ser likheten.
FRAMSTÅENDE DOMARES AVGÅNG SKAKAR DOMARKÅREN
Hej!
-Det luktar gott. -Du är lite sen.
Jag hade en läkartid.
-Är allt bra? -Ja, bara en kontroll.
Hur var din dag?
Ja, den var bra.
Se här.
Jag var hos en domare i dag. Se.
Blir det vi en dag?
I London? Inte på en domarlön, älskling.
-Troligen en rik släkt. Vad hette han? -Hector Blake.
Philip, min handledare, studerade med honom.
-De kallar honom Sankt Blake. -Jaså?
Som överrättsadvokat företrädde han flyktingar i rätten.
Gratis dessutom.
Du kunde kanske be honom titta på mitt avhandlingsförslag.
Du kan kanske be Philip.
Tjockskalle!
Det är kränkande språk.
-Jaså? -Varför kränker du mig?
-Jag håller inte med. -Inte?
Tja, det var ju synd. För nu blir du inte av med mig.
Varför inte?
Jag har nyheter åt dig.
-Du skrämde mig. -Ja.
Ja, bror.
-Okej? -Okej.
Jag måste verkligen äta.
-Det här stället är rena rånet! -Lugn, jag betalar. Grillad tonfiskmacka?
-Tack, raring. -Varsågod, älskling.
Jag läste på om domaren. Hela släkten var kolonialister.
Pappan var fabriksägare, emot avkoloniseringen…
-Ja, men han kallas helgon. -Det är ett pr-trick. Vet du varför?
Hector blir domare i högsta domstolen,
men avgår sen och kallar domstolen "vit och elitistisk".
Det retar justitieministern, och Hector blir nyhetsstoff igen.
Han försöker kanske sona sin familjs brott.
Eller avleda uppmärksamheten. Se.
Det är elfenben.
Han älskar den där imperialistskiten. Det är olagligt nu.
Det är en jävla antikvitet.
Vems sida står du på?
Du, hör på…
Jag kan inte fortsätta.
Naz är gravid.
-Jävlar, alltså. -Ja!
-Jag vet. -Hon behåller det väl inte?
Så klart att hon behåller det.
Vi är båda jätteglada.
-Visst, det är lite oväntat… -Oväntat?
Vem fan vill ha en unge vid 23?
-Din mamma? -Hon räknas inte.
Hör på nu.
Det här förändrar saker. Jag kan inte göra fler uppdrag. Okej?
Snuten har ögonen på mig, och jag kan inte åka in igen.
Ingen ska åka in igen. Du vet att jag inte klarar det själv.
Jag vet, men vi borde kanske lägga av.
Graffiti är din grej, Jameel. Slåss mot systemet, minns du?
Slutar du kämpa för att du får en unge?
Vilken skillnad har vi gjort?
-Vi visar att vi kommer åt dem. -Sluta.
Vi tar oss in i deras hem när vi vill.
Ja, och vi har visat det, så nu går vi vidare.
Du vill inte ens ha ungen. Det är för hennes skull.
Dra åt helvete.
Du kan inte banga nu.
-Jag behöver dig! -Nej.
Mitt barn behöver mig. Okej?
Han ska inte växa upp som vi gjorde.
Om du vill fortsätta med graffitin, så gör det.
Men håll mig utanför.
Tack.
Ursäkta, kan jag ta hem resten?
Och vad vill du?
Vad jag vill kvittar.
Faisal, läkarutbildningen ger dig svår ångest.
-Du svimmar vid åsynen av blod. -Då får jag väl tuffa till mig?
Jag måste leva deras dröm.
Det är vad en god son gör.
Han fullbordar föräldrarnas framtidsvision.
Din egen framtidsvision, då? Hur skulle den se ut?
Datorer.
Jag älskar datorer.
Men de vill se sin ende son som läkare.
Det skulle inte funka.
Det betyder att dina föräldrar inte delar din vision,
inte att den inte funkar.
Mamma har jobbat varenda timme Gud skänkt oss sen hon kom hit
så att mina systrar och jag skulle få bättre liv.
Föräldrar gör så.
Det ingår i uppdraget.
Belöningen är att se barnen lyckliga.
De blir så besvikna om jag hoppar av.
Mamma kommer aldrig över det.
Och du vill inte såra din mamma.
Nej.
Sårar du hellre dig själv?
Moralen är död.
Ingen gör längre nånting av äkta eller meningsfulla skäl.
Alla tänker bara på imagen,
ser till att de är del av den senaste woke-rörelsen,
men det är bara falskt.
Det är kanske dags att skärskåda oss själva som individer,
och kanske ta lite ansvar, för äkta förändring måste börja nerifrån.
På tal om vad som är meningsfullt…
Låt oss prata om de svårfångade taggarna "I Came By".
Efter flera månaders frånvaro hemsöker de åter stadens rika.
Två välbärgade hem har utsatts de senaste tre månaderna,
men vad väckte dem ur sömnen, och är det ens de?
Men först, klicka "prenumerera" här nedanför.
Hallå?
Toby, jag är hemma!
-Rave, du är graffitikonstnär. -Graffitiskrivare. Det är skillnad.
-Vad säger du om "I Came By"? -Det är nån gröngöling.
Det sägs vara andra nu.
Det kan vara nån annan idiot som leker hjälte.
Graffiti hör hemma på gatorna. Allmänna platser. Fattar du?
Man bryter sig inte in hos folk, vilka de än är.
Det är en intressant poäng,
för är inte valet av måltavlor ett "fuck you" till etablissemanget?
Och det är väl poängen med graffiti?
Nej, vilka är ens deras måltavlor? Förra månaden var det en bankir.
Jävligt originellt.
Vem står på tur? Tony Blair?
Allvarligt talat…
Toby?
Toby!
Har du sett fjärrkontrollen? Jag lämnade den på en synlig plats.
Vi kan inte ha tappat bort en tredje. Jag fattar det inte.
Hej på dig också, mamma.
Jag sa hej. Du hörde mig inte. Hjälper du mig att leta?
Universum vill kanske
att du slutar se kändiskåta wannabe-kändisar sälja sina själar.
Förlåt mig, herr Höga hästar. Vad har du lärt dig på YouTube i dag?
Har du löst världens alla problem?
-Coolt. Okej, jag måste sticka. -Vänta. Vart?
Ut.
Kan du städa köket innan du går? Det är en katastrofzon.
-Jag gör det när jag kommer hem. -Bli inte för full!
WIFI-INSTÄLLNINGAR
SKRIV IN LÖSENORD
TRÅDLÖST NÄTVERK INAKTIVERAT
Din gamla mupp.
Jävla pucko.
Och du kallar dig polis? Ska ni inte vara vältränade?
På kontoret behöver jag inte träna.
-Vill du vila? -Ja tack.
Då så.
UPPKOPPLING SAKNAS
Min dotter använder mobilen mindre än du.
UPPKOPPLING SAKNAS SÄKERHETEN KAN VARA ÄVENTYRAD
Jag måste i väg.
-Vad hände? -Jag fick ett larm.
-Ska jag skicka dit en patrull? -Nej, det är brandlarmet där hemma.
-Det måste kollas. Jag får gottgöra dig. -Okej, hör av dig.
Jisses!
ANSLUTEN TILL TRÅDLÖST NÄTVERK
SAMTAL: WILLIAM ROY
Hej, William.
Tack för att du ringer. Allt är bra, det var falskt alarm.
Nån hustomte som skojar med mig.
Ibland är tekniken för smart.
Vänta.
-Är allt som det ska? -Bara bra.
Förlåt för i kväll. Ska vi säga samma tid nästa vecka?
Varför kom du hit? Gå, är du snäll.
-Vi kan prata om det. -Prata?
-Vi är en familj. -Kom aldrig tillbaka. Gå.
-Jag vill inte gå. -Du har förstört vår familj.
-Gå. -Vad nu?
Ta dina saker.
-Försvinn. Ut ur min åsyn! -Hallå!
-Gå! -Ta sakerna och stick.
-Du borde skämmas! -Sluta, hon är gravid!
Och du! Du har förstört hennes liv. Ta henne!
Toby?
Vi måste prata.
Går du in, älskling? Jag kommer om en sekund.
Ja.
Det passar inte nu. Naz berättade för…
Snälla, det hände nåt hemskt. Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag bröt mig in hos domaren.
Du vet, snubben du nämnde för ett tag sen. Och där inne såg jag…
Jag vet inte vad jag såg.
Lyssna på mig en minut!
Nej, du ska lyssna. Jag vill inte höra mer.
Flippa inte. Du sa att jag kunde fortsätta skriva.
Ja, och att du skulle hålla mig utanför.
Vad du än har hamnat i för soppa, så är det inte mitt problem.
Fixa det själv.
Jay…
Vad ville han?
Det vanliga Toby-dramat.
TELEFON
-Nödcentralen. Vad gäller det? -Polisen.
Jisses, vad händer, killar?
-Jisses, inget. Vi bara hänger och sånt. -Jag hör det.
Jag borde lista ut vem som rånade affären mittemot, men jag vet inte.
Det suger att din Rick tvingar dig till det.
Han är inte min Rick. Han är min partner. Jisses.
Det är kanske uniformen som gör skillnad.
Hur kan jag veta? Du liknar bara en sidekick.
Säg sidekick en gång till! Säg det!
-Sluta! -Ska jag måla väggen?
Det var The Mortytown Locos. The Mortytown Locos.
-Inser du hur många lagar du bröt nu? -Herregud, vad vet jag om att veta nåt?
In i biljäveln.
Morty…
POLIS
Polisen. Vad kan jag göra för er?
-Sir Hector Blake? -Ja.
Får vi komma in?
Ta av er skorna, tack.
Snälla, det här är ju absurt.
Det är väl någon tonåring som busringer. De har tid med sånt.
Kan du komma på nån som skulle peka ut dig så här?
Jag har varit domare, så ja, några stycken.
Vill ni ha lite kaffe?
-Nej tack. -Ja.
-Hur tar du det? -Med mjölk.
-Bor det fler här, sir? -Nej, bara jag.
…jobbar för en bråkdel av chefernas löner, fast de är identiska…
Har du källare?
-Ja. -Kan vi ta en titt?
Jag måste berätta för William, William Roy,
med vilken nit hans assistenter följer upp busringningar.
Han ser det säkert inte som bortkastad polistid.
Han är er chef, inte sant?
Bra på squash. Jag får passa mig i alla fall.
Jag förstår precis. Ni gjorde bara ert jobb.
Det uppskattas. Tack, sir.
Nej, gå inte!
Jävla ryggradslösa svin!
Toby!
Toby! Öppna dörren!
-Vad är det? -Röran i köket. Varför är den kvar än?
-Snälla, mamma. Jag har haft en skitdag. -Jaså? När du gjorde vad?
Dra åt helvete.
Ursäkta?
-Vart tror du att du ska? -Bort härifrån.
-Jag pallar inte höra den här skiten nu. -Nej!
Gå genast till köket och röj upp.
Det städade inte sig själv i går. Eller i förrgår eller dagen före.
Tack för att du städar efter mig. Jag uppskattar det.
-Vet du vad? Ge mig nycklarna. -Va?
Hur ska jag nu komma in?
Du kommer in när du visar respekt
och slutar använda min dörr som en kattlucka.
Din dörr? Pappa köpte stället. Jag minns inte att du bidrog.
Toby… Det var inte…
Varför får jag inte arvet efter pappa? Då försvinner jag gladeligen.
Det är mina pengar!
Jag har sagt att du inte är mogen för såna summor.
Jag är fan 23! Du måste låta mig leva mitt liv!
Precis. Du är 23, och vad har du åstadkommit?
Du har gett upp allt du har påbörjat.
Musik, konstskolan, universitetet. Du behåller inga jobb mer än en vecka.
Varje dag jobbar jag med ungdomar som har det så mycket värre än du,
men allihop kämpar desperat för nånting.
Och du…
Du anar inte vad jag kämpar för.
Vänta inte på mig.
Korkade…
Fan ta dig!
Du…
Oroa dig inte.
Jag ska hjälpa dig.
Vi har ont om tid.
Okej.
-Stanna här, men var tyst. -Nej.
Snälla.
Se på mig.
Jag får ut dig härifrån, okej?
För Guds skull. Du har kissat på dig, inte sant?
Kära nån.
Det här händer gång på gång, inte sant?
Men jag tänker inte städa upp det. Du får städa upp det.
Som du håller på.
Herregud, jag blir rörd. Jag är så stolt över dig.
Det här är min hyllning till att vara annorlunda.
Den är alldeles fantastisk.
Sidoskotten av rispapper är så fint gjorda.
Se på de små bokstäverna och siffrorna.
Underbart. Det liknar nåt från den tecknade filmen Yellow Submarine.
Jag har aldrig sett nåt liknande. Det har nog ingen av oss.
Ja, jag har ringt honom. Hans mobil är död.
Meddelar du mig om han hör av sig?
Tack, vännen.
-Hej. -Hej.
-Förlåt. -Ingen fara.
Jag har ringt alla hans vänner för att se om nån hört av honom.
Jaså? Jag visste inte att han hade några.
Förlåt.
Det här är…
-Förlåt mig. -Kriminalutredare Ella Lloyd.
Jameel Agassi. Jay. En av Tobys kompisar.
Eftersom det är över 72 timmar sen nån såg eller hörde av Toby,
hanterar vi det här som ett försvinnande.
Har du nån anledning att tro att Toby är i fara?
Nej, han är en bra unge. Jag menar, jag…
Han försöker nog straffa mig. Jag sa ju att vi bråkade innan han stack.
Du sa inte vad ni bråkade om.
Samma som alltid. Pengar, hans pappa.
-Och var är hans pappa? -Död.
Han var gammal.
Han var nästan aldrig närvarande. Toby kände honom knappt.
När såg du honom senast?
Jag vet inte. För några månader sen.
Ms Nealey säger att ni är bästa vänner. Nästan som bröder.
Ja, det är vi.
Att inte träffa sin bästis på månader låter inte så.
Ja, jag har ett barn på väg, så jag har varit distraherad.
Då så.
Vi har ett nytaget foto av Toby, och du har mina kontaktuppgifter.
Jag är din kontaktperson, så hör av dig om du kommer på nåt mer.
-Tack. -Jag hittar ut.
Du vet nåt, inte sant?
Nej.
-Hej. -Hördu, Tobes…
Lurad! Lämna ett meddelande. Jag lovar inte att jag ringer upp.
Tobes.
Vad fan håller du på med?
Ring mig.
NAZ: DET BÖRJAR BLI SENT. VAD HÄNDER???
Du skojar.
Helvete.
Öppna.
Kom igen. Vad är det här?
Jag sa ju att jag kört hela natten. Jag vilade bara lite.
Ni är väl inte vana vid att se svarta killar här.
Sånt där går jag inte på.
Vill du förklara den här?
Jameel Benjamin Agassi.
-Juli 2018, vandalisering. -Det var en tom byggnad.
Det var privat egendom.
Juni 2020.
Gripen vid en protest vid Westminster för brott mot ordningslagen.
Du fick sex veckor i fängelse.
-Och nu sitter du här för innehav. -Kom igen.
-Det var en jointfimp. -Vilket är ett allvarligt brott.
Särskilt om man är tidigare dömd.
Okej.
Jag ber om ursäkt.
Min fru är i sjunde månaden…
Jag jobbar 14-timmarsdagar.
Jag har inte sovit på månader.
Jag rökte lite. Jag försökte bara få en blund.
Du vet nog hur det är.
Toby?
Herregud, Jay. Vad fan?
Förlåt. Du hörde inte att jag knackade, så jag använde min nyckel.
-Jag trodde att han var hemma. -Fan. Förlåt, jag skulle ha tänkt på det.
Jag väntar på att han ska komma in genom dörren, men det gör han väl inte?
Säg inte så. Det här är typiskt Toby.
Förlåt.
Jag tog lite Diazepam. Det gör mig lite snurrig.
-Hur mår du? Hur mår Naz? -Bra.
-Hon börjar bli stor. -Gör hon?
Jag fattar inte att jag ska bli pappa.
Jag är skiträdd, helt ärligt.
Du blir en fantastisk pappa.
Herregud.
-Det ser ut som en bomb briserat här. -Det är delvis jag.
Jag har vänt på allt utan att veta vad jag söker.
Har du kollat hans gömställe?
Hans vad?
Jag skulle precis kolla, i fall det fanns några ledtrådar.
Jag ville inte säga nåt till utredaren.
Jag visste inte vad hon skulle hitta.
Sir Hector Blake?
"För miljöns bästa blir nyhetsbrevet digitalt från och med nästa månad."
-Vad är det här? Varför har han det? -Vet inte.
Varför skulle han gömma ett brev till en gammal Birlstone-elev på sitt rum?
Jag kollade upp den här Hector Blake. Han är före detta domare.
Jag förstår inte när Toby skulle ha träffat honom.
Vad nu? Vad letar du efter?
Herregud, kan du säga nåt? Jag blir tokig här.
Förlåt.
Jag är glad att du informerade mig. Jag följer upp det.
Vad betyder det? Vem är den här mannen?
Jag föreslår att du går hem och väntar på att jag hör av mig.
Spårningen av Toby Nealeys mobil… Vad var den sista kända positionen?
Pitt Road. Varför?
Mamman fann det här brevet i Tobys rum. Sir Hector Blake bor på Pitt Road.
En ung man slog larm i veckan
om att nån hölls fången i källaren på den adressen.
-Du tror att det var Toby Nealey. -Det ska vi ta reda på.
Sir Hector Blake? Kriminalutredare Ella Lloyd. Kan vi gå in?
Vad rör det? Jag skulle ut.
Jag har skäl att tro att en person som befinner sig här svävar i livsfara.
Inte nu igen.
Enligt paragraf 17 av polis- och bevislagen
måste vi genomsöka egendomen.
Jag behöver säkert inte förklara paragraf 17 för nån av din dignitet.
Ta av skorna, tack.
Letar du verkligen efter en person där?
-Jag vill undersöka källaren. -Här, kommissarien.
Det här är min verkstad.
Vad för slags verkstad?
Min fru var keramiker. Jag började dreja för att känna mig nära henne.
Var är din fru?
Chesham House.
-Psykiatrisjukhuset? -Ja.
Ja.
Jag sa inte att alla var mina.
Okej, du avslöjade mig. Är jag gripen?
Finns det en dörr bakom hyllan?
Öppna den, tack.
Det är mitt panikrum.
Dörrögat sitter på utsidan, för att titta in.
Byggaren måste ha tabbat sig.
Det har jag aldrig tänkt på.
Är det allt du har? Du såg ut som en av de smarta.
Vad sa du?
Hector Blake.
Jag griper dig för att ha försvårat för en polis att utföra sin plikt.
-Va? -Du behöver inte säga nåt.
Men det kan skada ditt försvar…
Handklovar fram.
-Tack så mycket. -Oroa dig inte. Det är ett missförstånd.
Nej, ingen fara. Hon gör bara sitt jobb.
-Hon är ambitiös. -Ja.
-Vi reder säkert ut det. -Ja, så klart.
-Vad sägs om en match? -Nästa onsdag. Som vanligt.
-Onsdag, ja. -Okej.
FAMILJEN: DEN FÖRSTA SOCIALA INSTITUTIONEN
SAMTAL: KRIMINALUTREDARE LLOYD
Ja?
Var det allt? Är ni klara?
Ska du inte fråga hur?
Hur gjorde du det?
Jag blandade ett gäng sömnpiller…
…och svalde dem med vodka.
Sen vaknade jag på ett sjukhus.
Jag hade inte fått till dosen.
Du läser medicin.
Du bör veta vilken dos som kan leda till självmord.
Faisal…
Hör på.
Du ville kanske inte dö.
Ditt självmordsförsök var kanske ett uttryck för din vilja att leva.
Ditt sätt att säga till dina föräldrar det du inte kan säga med ord.
Nej.
Jag ville dö.
Jag ville att mina föräldrar skulle förstå att de har svikit mig.
Mår du bra?
BLANKETTER & RAPPORTER
LÖSENORDSSKYDDAT ANGE LÖSENORD
LÅS UPP
FELAKTIGT LÖSENORD
Har du hört av din familj?
Jag pratade med min syster häromdagen, men inget från mina föräldrar.
Var bor de nu igen? Teheran?
Nej, Gorgan. En småstad i norra Iran.
Min syster bor i Teheran. Hon berättar hur de mår.
Pratar du inte med dina föräldrar?
De har förskjutit mig.
Jaså? Varför?
För den jag är, antar jag.
Herregud, förlåt mig.
Som om det inte räckte med att leva i exil.
Jag är bara glad att jag lever.
Hur kommer det sig att du kan arbeta?
-Jag gör inget olagligt. -Nej, det antydde jag inte alls.
De avslog min första ansökan.
Jag vet inte hur mycket mer bevis de behöver.
Ska jag kyssa en kille inför dem?
Jag överklagade, och nu vet jag inte vad som händer med mitt fall.
Jag har väntat så länge att jag får jobba.
Förlåt. Det var inte meningen att göra dig besvärad.
-Jag måste överleva. -Så klart.
Det känns fint att lära känna dig bättre.
Jag kunde kanske hjälpa dig,
om du vill prata mer om det?
Hur dags slutar du?
Tack så mycket.
Du hittade hit.
-Kom in. -Du har en fin grind.
Ja.
-Låt mig ta jackan. -Tack.
Du har väl inget emot att ta av skorna?
-Vill du ha nåt att dricka? -Visst, om du dricker nåt.
Säg bara inte öl. Jag har ingen öl.
Samma som du tar.
-Då dricker vi gin och tonic. -Absolut. Du vet bäst.
Du kan väl sätta på en skiva? Vinylerna står i skåpet där borta.
De är så gamla att de är moderna igen.
Du uppskattar klassisk musik.
Nej, den här har ett coolt omslag, som en Disney-film.
Gulligt. Varsågod.
Ska jag spela mitt favoritstycke på skivan?
Min far.
Du måste älska honom mycket för att sätta upp hans porträtt.
Älskar, vet jag inte. Det är mer komplext än så.
Men, vad jag än tycker om det,
så gjorde han mig till den man jag är.
-Han är säkert stolt. -Det betvivlar jag.
Han är nog mycket besviken över att jag avgick.
Varför gjorde du det?
Jag ville inte leva enligt hans plan mer. Dessutom var jag uttråkad.
Men det känns som att han ser mig genom tavlan,
fast han varit död länge.
Så du har tavlan på väggen för att ge honom långfingret varje dag?
I stort sett.
Han trodde att jag skulle bli premiärminister.
Jag ville inte ens läsa juridik.
Han brydde sig inte om mig eller min mor.
Det var tråkigt.
Vi hade en ung parser som tjänare.
-Persisk, som jag. -Indisk parser.
Han hette Ravi. En stilig ung man.
Han hade flyttat hit för att tjäna pengar och försörja familjen i Indien.
Pappa mötte honom när han jobbade i hans fabrik
och tog honom under sina vingar.
Väldigt vänligt. Väldigt generöst.
Sen lät han honom bo i vårt hus,
som en familjemedlem.
Till sist lät han honom sova i hans säng.
Min stackars mor förvisades till gästrummet.
Inte långt därefter tog hon sitt liv.
Jag var den lille pojken som fann henne med uppskurna handleder.
-Herregud. -Ja.
Jag erbjöds inte mycket tröst från fars sida.
Tvärtom skickade han mig på internat. Det gjorde inget. Jag var lycklig där.
Det var bättre än att vara med honom och den där pojken.
Jag hatade den pojken så mycket.
Tanken på att han ersatt min mor och mig…
Han bodde i vårt hus, åt vår mat, andades vår luft.
Den där… bondlurken.
Okej, det där låter lite rasistiskt.
Nej, om du visste nåt om min karriär skulle du veta att jag inte är rasist.
Jag försökte verkligen vara snäll mot honom. Verkligen.
Men jag bar på ett raseri inombords,
som var väldigt svårt att kväva.
Han var kanske bara ett offer.
Han kanske tvingades in i situationen av din pappa.
Alla har ett val.
Inte de fattiga utan nånstans att ta vägen.
Det är ändå historia nu.
Jag berättar bara det här för väldigt speciella personer, som du.
Vill du veta hur det gick för Ravi?
Ursäkta.
Kan jag låna toaletten först?
Absolut.
-Vad är det? -Var är mina skor?
Du mår visst inte bra.
-Kom och sätt dig. -Nej, jag tror att jag måste gå.
Det går bra. Samla dig lite, så kan du gå sen.
Du drack kanske för fort.
Får jag lite vatten, tack?
Absolut.
Så, hur… Hur gick det för Ravi?
Jag trodde att jag dödat honom.
En sommar när jag kom hem från skolan, pucklade jag på honom som en vilde.
Jag krossade nästan ansiktet. Det var så befriande, så stärkande.
Nästan transcendentalt.
Hallå!
Ras, religion, sexuell orientering och transidentitet.
I nuläget finns en utbredd uppfattning inom juristkåren,
och jag är av samma åsikt, att dessa delar av samhället
inte skyddas av rättssystemet i samma utsträckning…
Förlåt!
För helvete, Jay! Sluta göra så, annars tar jag tillbaka nycklarna.
Förlåt, jag knackade och knackade…
Du kunde inte höra mig.
Är det Tobys?
Ja.
Var har du varit? Du svarar inte när jag ringer.
Jag ringde jobbet också. De sa att du tagit ledigt.
Lite te?
Så, hur är det med dig?
Jag är officiellt pappa nu.
Är det sant? När?
För några veckor sen.
-Förlåt mig. Jag skulle ha… -Nej, tänk inte på det.
Han föddes för tidigt.
Min lille kille hade bråttom ut.
Det är ju underbart.
Grattis.
-Vad heter han? -Vem?
Din bebis.
Aydan.
Ja.
Då får jag komma och hälsa på lille Aydan. Presentera mig.
Det vill vi gärna.
Du är nog det närmaste en farmor han nånsin kommer att få.
Liz?
Vad är det där?
Det är Hector Blake.
Han satt tidigare i lagrådet
och kämpade för jämlikhet inom rättssystemet.
Vilket skämt.
Men varför ser du på det?
Jag antar att jag studerar honom.
Sankt Blake är djävulen, men ingen ser det.
Om det är sant, lär polisen upptäcka det.
-Polisen har redan gett upp. -Kanske för att han är oskyldig.
Kanske för att han har kontakter.
Men att läsa fixerat om honom på nätet ger inget.
Jag vet.
Jag har följt honom i verkligheten också. Inte bara på nätet.
Förföljer du honom?
-Liz… -Jag vet.
Det här är allvarligt.
I går kväll såg jag en ung man kasta sig ut från Hectors fönster.
Du skulle ha sett honom. Först var han helt osammanhängande.
Han sa att Hector bjöd hem honom och spetsade hans drink.
Han flydde genom ett fönster. Gudskelov att jag var där.
Gick ni till polisen?
Han ville inte det.
Han är asylsökande och rädd att det ska påverka.
Nej, men han måste.
Ja, men jag kan inte pressa på. Jag vill övertala honom, men han är rädd.
Jag tror att han har all anledning.
THE REFORM CLUB ENDAST MEDLEMMAR
-Vad fan vill du? -Jag tog med dina kläder.
-Jag vill inte ha dem. -Kan vi prata?
Nej, låt mig vara.
Din ansökan om permanent uppehållstillstånd…
Jag kan stoppa eller påskynda den. Det vet du.
Var snäll och hoppa in, eller måste jag skrika genom ett fönster?
Du kan alltid återkomma om du har fler frågor.
-Tack för mötet. -Ingen orsak.
-Vad hände? -Vi går.
Han är försvunnen. Ingen får tag i honom.
-Så vad händer nu? -Jag kan inte gå på hörsägen.
Den här unge mannen måste lämna ett vittnesmål.
Du sa precis att han är försvunnen.
Han är asylsökande. Han kan ha återvänt hem.
Man söker asyl för att man inte kan åka hem.
Är inte ditt jobb att skydda folk?
Det är det. Jag försöker skydda dig, Lizzie.
Vad gjorde du utanför Hector Blakes hus?
Nu vet jag hur Toby måste ha känt sig.
ELISABETH NEALEY: HEJ OMID, SPARADE DU MITT NUMMER?
SPARA MITT NUMMER OCH RING NÄR DU KAN
Snälla, släpp ut mig! Kom igen!
ELISABETH NEALEY SÖK
Varför gör du så här mot mig?
Släpp ut mig!
KVALITETSTID MED KVALITETSSONEN… OCH SOL! ALLTID EN BONUS
Snälla, släpp ut mig!
Hej, Faisal. Kan jag ringa upp?
Hej, Lizzie. Jag ville bara säga att jag knäckte usb-lösenordet.
-Är det sant? -Ja.
-Vad är det på minnet? -Jag tittade inte. Kundsekretess, du vet.
Hej, älskling.
Här har vi honom.
-Lizzie. Kul att se dig. -Detsamma.
Se vad Lizzie gav Aydan.
Så gullig. Tack ska du ha.
Ingen orsak. Jag hoppas att ni har glädje av den några år.
En sån söt pojke.
Jag vet, du är så fin. Men luktar du också lite?
Åh nej.
-Lite. -Jag går och byter på honom.
Så, hur är det?
Liz?
Vi måste prata.
Jag har läst om "I Came By"-taggarna. Är det inte så de kallas?
De bröt sig in hos rika och sprejmålade deras väggar.
Jag visste att du dolde nåt.
Hur vet du att det är jag?
Jay.
Se.
Det är du!
Okej.
Vad gör du med dem?
Bröt ni er in hos Hector Blake?
Nej, det gjorde jag inte.
Nej, jag svär.
Sa du det till Naz?
Hon vet redan att nåt är på tok. Jag känner det.
Fotona bevisar inget när det gäller Toby.
De kommer bara att sabba mitt liv.
-Hjälp mig att bryta mig in hos honom. -Va? Hos Hector Blake?
Jag vet inte om jag kan, men du kan tydligen.
-Är du från vettet? -Tekniskt sett är det inte inbrott.
Vi går in med nyckel. Jag såg honom gömma den.
-Tänk på vad du säger. -Se bara till att jag kommer in i huset.
Sen kan du stå utanför och hålla vakt.
Aldrig. Jag tar inte risken. Jag har Aydan och Naz.
Nåväl. Hoppa ut.
-Kom igen. -Gå. Fegis!
-Hör… -Ut!
Lugna dig. Bara…
-Vi får inte överge Toby. -Det gör jag inte!
Men Liz, om jag som svart man åker dit, åker jag in i många år!
Det vet du.
Gör det för min skull.
Du är skyldig mig det.
Jag ställde upp varje gång du behövde mig.
Varje gång din mamma lät nån av sina nya karlar klå upp dig.
När hon kastade ut dig.
Toby och jag har alltid ställt upp för dig.
Ni har varit som min familj.
Ja.
Men…
Jag kan inte.
Kliv ur bilen.
-Var är Lizzie? -Hon stack.
Bara så där?
Sover Aydan?
Vad ville hon?
Hon ville träffa Aydan.
Respekterar du mig?
Naturligtvis.
Behandla mig inte som en dum person.
-Vänta… -Du jobbade hemma hos Hector Blake.
Senare kommer Toby hit, panikslagen, kvällen innan han försvinner.
Sen säger Lizzie att Hector Blake är misstänkt för Tobys försvinnande.
-Vad har du hamnat i för soppa? -Ingen soppa.
Måste jag vara Aydans hela familj, kommer jag att vara det.
-Varför säger du så? -Du skrämmer mig.
När mina föräldrar sa "vi eller han", sa jag "fan ta er".
-Ja, för att vi älskar varann. -Men jag känner mig helt ensam här.
Tror du att det räcker med att tatuera in mina initialer på handen? Klart så?
Snälla. Allt jag försöker göra är för oss.
-Det finns inget oss om du inte pratar! -Jag vet, men…
Nej! Dra åt helvete!
Till dig.
JAG HAR INTE KOPIERAT DET
Vad är det?
Inget.
Ja.
Varför frågade jag?
Ditt verk.
Var är min son?
Jag spolade ner hans aska i toan.
Vadå?
Han måste delas för att rymmas i ugnen. Du är mindre. Det blir enklare.
Hej, det här är Elisabeth Nealey.
-Tala in nåt. -Liz!
Jag ringer förmodligen upp.
Hej, Lizzie.
Det är Jay. Igen.
Det är nog mitt femtonde meddelande den här veckan.
Liz?
Jag har tittat förbi. Du var inte inne.
Jag vet inte om du varit hemma alls.
Jag ville bara säga tack för brevet och förlåt att jag inte berättade allt.
Ge mig sinnesro. Hör av dig och säg att du är okej.
Jag sover hos min vän Katie några dagar. Jag tar Aydan med mig.
Då kan vi tänka ut vem som ska flytta.
Vad är det?
Det är bara det att…
Lizzie är borta och…
Det är mitt fel.
-Va? -Det är mitt jävla fel.
Jay. Du…
Så ja.
Tack, allihop. Vi ses nästa vecka. Ha en fin helg!
Hej, Philip.
Hej.
Vad gör du, knasboll?
Vem är det? Det är mamma.
-Hej. -Hej.
-Får jag komma in? -Ja, förlåt.
Hej, gubben!
-Hur är det med dig? -Han är glad över att se mamma.
-Hur har ni haft det? -Ja.
Vi har levt livet. Som du kan se.
Hur går det med avhandlingen?
Jag visste inte om jag skulle säga nåt.
Hector Blake ska läsa den.
Enligt Philip firar deras skola 300 år. Han ger honom en utskrift när de ses där.
BIRLSTONE VÄLKOMNAR ALUMNER PÅ 300-ÅRSJUBILEUM
-Hur vet han att han kommer? -Han kommer.
Han har donerat asmycket till skolan.
De ska hedra honom under ceremonin.
Jag hoppas det hjälper.
Tack.
Så ja, ingen fara. Kom hit.
Var försiktig. Okej?
Aydan behöver sin pappa.
Vänta! Naz!
Tror du att…
Har vi fortfarande en chans?
Jag vet inte.
"Världen är i dåligt skick.
Men allt blir ännu värre om inte var och en av oss gör sitt bästa."
Så sade psykiatrikern och förintelseöverlevaren Viktor Frankl.
Och i min mening
beskriver de träffande sir Hectors mission här i livet.
Han har aldrig upphört att göra sitt bästa.
Därför, mina herrar, ber jag er att välkomna sir Hector Blake!
Tack.
Tack rektorn, för din vänliga presentation.
Jag minns, som om det vore i går,
min första dag som internatelev här på Birlstone.
En ung pojke, inte tio år fyllda,
men jag visste att jag funnit min tillflyktsort.
Och jag måste säga att det känns bra att vara hemma igen.
Bra sagt!
KÄRE SIR HECTOR BLAKE HÄLSNINGAR NASERINE RAHEEM
ÄR HEMMA TRYGGT?
KRIMINALRÄTTENS ROLL I IMMIGRATIONSRUTINERNA
PRIVAT EGENDOM TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Vad gjorde du med dem?
Berätta!
Var är de?
Jag har ringt polisen.
De kommer snart. Förstår du?
Ja?
Okej, bra.
Kan du gå?
Bra.
Oroa dig inte. Du är säker nu.
RINGER NAZ
Jay?
Vad har hänt?
Mår du bra?
Den här vägen, chefen.
Ingen har rört nåt, på er begäran.
Undertexter: Jessika Johansson