Monta vuotta sitten kaksi voimakasta veljestä loi koulun -
pitämään yllä hyvän ja pahan tasapainoa satujen maailmassa.
Veljekset jakoivat vallan pitkään sopuisasti.
Mutta asioilla on tapana muuttua….
Sinä huijasit.
Kaksintaisteluareenalla on selkeät säännöt. Ei taikuutta.
Se on huijaamista vain silloin, jos siitä jää kiinni.
Otetaanko uusiksi? -Ei. Meillä ei ole aikaa.
Nautin enää vain kanssasi sparraamisesta. -Nautin siitä myös, mutta meitä tarvitaan.
Se on hinta siitä, että valvomme yhtä tärkeimmistä kouluista.
Olen tylsistynyt. -Rafal, mitä sinä haluat?
Vielä yksi erä.
Käytämme taikojamme. Emme pidättele. Suostu nyt, Rhian.
Näytä, miten se hoituu.
Sinä vain et lakkaa…
Riittää!
Ehkä sinulle, mutten enää halua tyytyä puoleen.
Haluan kaiken!
Ei!
Mitä olet tehnyt? Tuo on…
Verimagiaa.
Etsin sitä vuosia, mutta viime yönä löysin sen viimein.
Se on kielletty syystä.
Se tuhoaa sinut. Et voi hallita sitä. -Pidän enemmän kaaoksesta.
Tuhansia vuosia annoit sankareille aina yliotteen.
Pidimme tasapainoa yllä.
On minun vuoroni.
Rafal.
Sanelen ehdot.
Siitä tulee hyvin erilainen maailma. -Voimme tehdä yhteistyötä.
Paha ei tee yhteistyötä.
Paha ei jaa.
Kun minä olen valmis,
paha ei häviä.
Ei!
Voi Rafal.
Monia vuosia myöhemmin kaukaisessa maassa oli alkamassa uusi tarina…
Olipa kerran tyttö nimeltä Sophie,
hurmaavan kaunis ja epätavallisen sulokas tyttö,
jonka oli määrä muuttaa maailmaa.
Sanon tämän nyt viimeisen kerran, senkin laiska naurettava tyttö.
Nosta se hemmoteltu perseesi ylös sängystä heti!
Sophie! Tiedän, että kuulet!
Pelastakaa minut.
Joo, olen hereillä! Älä riko ovea.
Rikon, jos et tule viidessä minuutissa. Etkä sitten käytä tuntia hiuksiisi.
Ainakin minulla on hiukset.
Rauhoittukaapa, pojat.
Huomenta, rakas perheeni.
Älä tuhlaa tomaattia, Sophie. Sen piti mennä pataan.
Ei voi olla totta.
Samaan aikaan Gavaldonin toisella puolella -
kaupungin ulkopuolella vaatimattomassa mökissä -
Graves Hillillä asui tyttö nimeltä Agatha.
Pahus.
Olet liian hyvä tuijotuskisassa, Noutaja.
Voitko tulla tänne, Aggie?
Teen isoisoäidin rakkausjuomaa Grunfeldin leskelle.
Jotain siitä puuttuu.
Myrkkykatkoa. -Niin tietenkin.
Agatha ei tiennyt, oliko hänen äitinsä oikeasti noita,
koska tämän taikajuomat eivät toimineet.
Mutta Agathan äiti toivoi suuria tyttärestään,
sillä hänessä oli ainesta oikeaksi noidaksi.
Agathan ikätoverit olivat samaa mieltä.
Noita!
Polttakaa hänet! -Noita!
Hei, pikku metsäystäväni.
Kummajaiset. -Friikit!
Vihaan tätä kylää. -Vihaan tätä kylää.
Onneksi heillä oli toisensa.
Kahden niin erilaisen tytön ystävyys olisi voinut vaikuttaa epätodennäköiseltä,
mutta heillä oli erityinen side.
Ällöä!
…joka syntyi varhaisessa iässä.
Nimittäin Sophien äidin, häntä eniten rakastaneen ihmisen kuolema…
Muista aina, miten erityinen olet.
Muutat vielä maailmaa jonain päivänä ja elät onnellisena elämäsi loppuun asti.
…toi hänelle ystävän, joka rakasti häntä vielä enemmän.
Kuka siellä? -Tein tämän sinulle.
Otan osaa äitisi takia.
Kylän toivomuspuun alla he loivat sidoksen,
jonka he tiesivät kestävän eliniän.
Kirjaimellisesti sadannen kerran ei. -Sen ei tarvitse olla muodonmuutos.
Voisimme tehdä kurkkusilmänaamion, ja ehkä hohkakivikuorinnan.
Hei, rumilus. -Etkö vastaa hänelle?
Ei hän, sinä. Eric sanoo, että kirosit hänet.
Kuka on Eric? -En tiedä.
Olemme samalla luokalla.
Katsoit häntä oudosti, ja nyt häntä kutittaa.
Kuulostaa hygieniaongelmalta.
Oikeasti. Täitä. -Naama kiinni!
Luulette olevanne meitä parempia, mutta olette vain hienostelija ja sika.
Friikit.
Ja minä olen Eric.
Luulen, että hän pitää sinusta. -Eric, vai?
Anteeksi, tunnetko jonkun Ericin?
Minun on haettava myrkkykatkoa äidilleni. -Minun pitää hankkia vihreää hapsua.
Nähdään Deauvillen kaupassa. -Odota, Sophie.
Selvä.
Siistiä.
Noita.
Hän on noita.
Hei.
Hei vain, pikkukaveri.
Pidätkö siitä? -Olet se tyttö, joka asuu hautausmaalla.
Asumme sen vieressä.
Kaikki, siis ihan kaikki, sanovat, että olet noita.
Tiedätkö, mitä teimme noidille ennen Gavaldonissa?
Poltimme ne.
Tosi hyvää päivänjatkoa.
Emme halua noitia tähän kaupunkiin.
Kuulitko?
Se on uhka Gavaldonin kunnollisille ihmisille.
Epäilen, että Gavaldonissa ei ole kunnollisia ihmisiä.
Oletko kunnossa? -Joo. Olen kunnossa.
Häivytään.
Katsotaan, onko Deauvillella mitään uutta.
Eikö sinun pidä mennä kotiin?
Käydään katsomassa.
DEAUVILLEN SATUKIRJAKAUPPA
Suosikkilukijani!
Hyvä, että tulitte. Eilen tuli iso toimitus.
Onko haamutarinoita? -Muutama mielenkiintoinen.
Entä satuja?
Vain sellaisia, mitkä olet jo lukenut tuhannesti.
Mutta huomasin joitain mielenkiintoisia vanhempia versioita.
Katsokaa! Myllätkää läpi.
Kuulostaa hullulta, mutta mietitkö koskaan epämukavuusalueelle menemistä?
Lopettaisit pikkulasten kirjojen lukemisen.
Homunculuksen verikö sen sijaan? Ei kiitos.
Tuhkimo taas kelpaa aina. Katso näitä mekkoja.
Löysit sen.
Katso kohokuviointia.
Kuka on H. P. K.?
Ei kuka, vaan mikä. Hyvän ja pahan koulu.
Etkö tiedä sitä?
Missä se on? -Kukaan ei tiedä.
Toisessa ajassa. Toisessa maailmassa.
Legendan mukaan joka sadun taustalla oleva tositarina alkaa sieltä.
Hyvän koulu kouluttaa sankareita. Pahan koulu kouluttaa pahiksia.
Niin ainakin sanotaan. -Mielisairaaloiden väkikö?
Enpä olisi niin varma.
Tyttö nimeltä Leonora vietiin kylästä 20 vuotta sitten -
verenpunaisen taivaan alla.
Monet uskovat, että koulu halusi hänet.
Miten hänelle kävi?
Kukaan ei tiedä. Hänestä ei kuultu enää.
Se olisi yksi tapa päästä täältä. Ottavatko he uusia oppilaita?
Vitsailetko?
Joo.
"Hyvä Hyvän ja pahan koulu.
Tulevana prinsessana haluaisin kovasti opiskella arvostetussa laitoksessanne.
Listaan nyt ominaisuudet, joiden uskon pätevöittävän minut oppilaaksenne.
Olen jo lapsesta tiennyt, että kohtaloni on muuttaa maailmaa."
Valmiina yrittämään mitä vain paetakseen nykyelämäänsä…
Olisit nyt totta.
…Sophie laittoi kaiken toivonsa tulevaisuudestaan -
Toivomuspuun voimille.
Vihaan äitipuoltani. -Mitä?
Joudun lopettamaan koulun ja tienaamaan tehtaalla.
Minäkin lopetan. Saisinko minäkin töitä?
Entä sitten? Meistä tulee samanlaisia kuin muistakin.
Äitini käski minun tehdä jotain tärkeää, jotain merkityksellistä.
Siksi minä lähden tänä iltana.
Et ole koskaan käynyt Gavaldonin ulkopuolella.
Et edes tiedä, mitä siellä on. Kukaan meistä ei tiedä.
Sepä se.
Mitään ei voi tapahtua, kun jumitan täällä.
En voi tyytyä tavalliseen elämään. En suostu siihen.
Hei, katsohan.
Muistatko? Löysin sen ullakolta viime viikolla.
Näetkö? Teit jo jotain merkityksellistä,
kun sinusta tuli ystäväni.
En kestä tätä paikkaa ilman sinua.
Puhun vanhemmillesi ja kerron heille, miten epäreilua tämä on.
Kutsun sinua Gavaldonin kuningattareksi.
Annan sinun jopa meikata minut.
Kunhan et vain lähde.
Selvä. -Lupaatko?
Lupaan.
Kiitos!
"Gavaldonin kuningatar Sophie."
Sillä hetkellä Sophie päätti,
ettei hän halunnut elämänsä parantuvan maagisesti.
Hänen oli aika ottaa vastuu kohtalostaan,
vaikka hänen pitäisikin rikkoa lupauksensa parhaalle ja ainoalle ystävälleen.
AGGIE + SOPHIE IKUISESTI
Olen pahoillani, Aggie.
Mutta jotkut toiveet ovat liian voimakkaita peruttaviksi.
LÄHDET GAVALDONISTA
Aioit sittenkin karata! -Aggie, olen pahoillani.
Mikä tuo oli?
Punainen taivas. Se tapahtuu.
Sophie.
Hei, meidän pitää häipyä.
Tätä minä toivoin. -Mitä?
Sophie!
Koeta kestää!
Minä tulen!
Hyvästi, Gavaldon!
Hyvästi, keskinkertaisuus!
Hyvästi, kunnianhimottomuus!
Aggie, ei!
Päästä minut!
Ei käy! En ikinä luovu sinusta!
Ei. Se olisi ollut hyvä juttu.
Anteeksi, mutten voinut ottaa riskiä. En anna mitään pahaa tapahtua sinulle.
Joo, tiedän.
Voi luoja.
Tämä on hyvä juttu.
Ei, tämä ei ole hyvä juttu!
Kaikki on hyvin.
Tämä se on. Tämä on totta. Olin oikeassa.
Katso. Tuon on oltava Hyvän koulu.
Se on tosi kaunis.
Eli tuo on silloin…
Voi luoja. Se toinen.
Olen aina halunnut juuri tätä.
Mutta minä en.
Meidän on palattava. Äitini ei selviä ilman minua.
Tämä vie sinut kotiin jäätyäni Hyvän kouluun.
Haluan, että me molemmat palaamme!
Ei, Aggie!
Ei! Sinun pitäisi jättää minut Hyvän kouluun, ei häntä!
Ole kiltti ja vie minut takaisin! Ei! Et ymmärrä! Olen hyvä…
Hienoa! Se lintu söi paitani.
Vau. Voinko koskettaa hiuksiasi?
Useimmilla noidilla ei ole prinsessahiuksia.
Ne tuoksuvat varmaan kakulta. Pidän kakusta.
En ole noita! -Hei, minne menet?
Älä nyt!
Apua!
Jonoon siitä, nyyppä.
Anteeksi. -Varo, kummajainen.
Hei, ei! Kuuntele. Minun ei pitäisi olla täällä. Olen hyvä.
Inhoan muuttopäivää.
Minun pitäisi olla prinsessa, ei pahis!
Ei!
Tappoiko hän keijun?
Mitä?
Perhanan… -Hyvänen aika.
Olet varmaan eksyksissä. -Lievästi sanottuna.
Miten pääsen pois?
Mikä hitto tuo on? -Näyttää noidalta.
Minusta se on peikko.
Demoni.
Ehkä osittain kyttyräselkä.
Ei minulla ole kyttyrää.
Sitten tarvitset räätälin.
Miten pääsen tuonne kouluun?
Tiesin sen hajusta.
Se on ikinäinen.
Kuunnelkaa. Minun on löydettävä ystäväni.
Ihan sama. Keijut hankkiutuvat hänestä eroon. Tulkaa, tytöt.
Mitä? Minä lähden.
Ei, tarvitsen…
Lopeta tuo!
Mitä te…
Päästäkää minut!
Irti minusta!
Minä taas. Tähän käteen.
Se on omaa kättäni puhtaampi. Usko pois.
Olen muuten Hort. -Vai Hort. Kuulostaa ihan yskökseltä.
Tuo on kivointa, mitä minulle on sanottu. -Kummajainen.
Anteeksi, rouva. Näytät olevan johdossa. Olen väärässä koulussa.
Miten huolestuttavaa ja epätodennäköistä. Peräänny. Kerro nimesi.
Tiedätkö mitä? Arvaan sen. -Et tiedä sitä.
Sophie.
Gavaldonista. Arvasinko? Onnistun aina. -Tämä on varmasti virhe.
Minä… -Oletko se lukija?
Luen, jos sitä tarkoitat.
En. Silloin tällöin joku onnekas ulkopuolinen valitaan -
opiskelijaksi tähän pyhään laitokseen.
Kutsumme heitä lukijoiksi,
koska he saavat vain lukea täällä tapahtuvista upeista seikkailuista.
Suohan anteeksi.
Esittäydyn nyt tuoreille pahiksille.
Näytös alkaa.
Huomio!
Huomio, tulevat pahikset!
Jos avaatte pienet verestävät silmänne,
löydätte asuntolanne ja kurssiaikataulunne salin ympäriltä.
Olisi hyvä opetella ulkoa molemmat. Tehkää minusta ylpeä.
Voi luoja.
Älkää koskeko minuun enää.
Selvä! Hyvä on!
Luulin, että keijut ovat ystävällisiä.
Tuo hänen nimelleen kunniaa
Olen varmaan helvetissä.
Jep, todellakin helvetissä.
Mitä…
Johan… -No, mutta hei.
Löysit näköjään huolitteluhuoneen. Hyvää työtä, Gavaldonin Agatha.
Siistiytyisitkö vähän ennen perehdytystä? Tai ehkä paljonkin.
Mistä tiedät nimeni?
Koska olen odottanut sinua.
Olen professori Dovey. Autan sinua miten vain voin.
Viimein. Ystäväni Sophie halusi tänne.
Se ikinäinenkö? Ei. -Mikä?
Ystäväsi on ikinäinen.
Sinä olet ainias.
Ainias, koska uskomme onnelliseen elämään loppuun saakka.
Ikinäiset eivät usko.
Pahan koulu. Hyvän koulu.
Joo, okei. Tajusin.
Mutta selvästi on tapahtunut vakava virhe. Katso nyt minua.
Kultaseni.
Hyvyyttä ei mitata pelkästään ulkonäön perusteella.
Ei. Olennaista on se, mitä tekee.
Jos olet täällä, sinussa on varmasti suurta voimaa.
Usko pois, ei ole.
Sitten sinun täytyy vain oppia kutsumaan se esiin.
Tunne se. Taika nimittäin seuraa tunnetta.
Mitä vahvempi tunne, sitä voimakkaampi taika on.
Kun intohimosi kasvaa tarpeeksi,
voit saavuttaa mitä vain.
Sinulle.
Miten teit tuon? -Kerroin juuri.
Selvä. -Kyllä.
Kiitos kovasti esityksestä.
Pidä hauskaa taikatemppujesi kanssa.
Minun pitää löytää ystäväni ja palata Gavaldoniin.
Seis!
Kuule. Jos on tapahtunut virhe,
niin sellaisen virheen tekijä saa kirjaimellisesti kokea tuliset paikat.
Teeskennellään siis, ettei virhettä ole ennen kuin selvitämme tilanteen. Jooko?
Sitä paitsi paluutietä ei ole.
Mitä?
Nyt keksin! Puetaan sinut haarniskaasi.
Kyllä.
Jee, katso nyt niitä!
Anna, kun arvaan. Et pidä pinkistä.
Ei hätää.
Meillä on myös roosaa, fuksiaa, punertavaa, vesimelonia ja kiinanruusua.
Niin paljon värejä. Rakastan työtäni.
Sophie! -Aggie!
Hei! -Hei!
Annettiinko sinulle mekko? -Istu alas ja ole hiljaa, lukija!
Odota! -Tule.
Hyvä on!
Pysy siinä!
Hei.
Minä taas.
Voi luoja.
Isäni kielsi puhumasta lukijoille, koska ne tuovat huonoa onnea.
Olet varmaan lukenut isästäni, Kapteeni Koukusta.
Hänellä on aika mahtava alus.
Haluatko? Se on kivan mädäntynyttä.
Sulous ja kauneus ensin.
Jos vaadit. -Kiva, että olet samaa mieltä.
Tervetuloa, ensimmäisen vuoden opiskelijat!
Olen professori Dovey,
Hyvän koulun dekaani.
Ainiaat!
Ja minä olen Lady Lesso, Pahan koulun dekaani.
Tapamme teidät!
Eikö Hyvän koulussa ole poikia? -On paljonkin.
Valmistaudu voimaan pahoin.
Tuttuun tapaan viime vuoden voittajakoulu…
Me taas. Ajatella. -Niinpä.
…esittelee meille nyt ritarillisia kykyjään.
Hyvät herrat!
Mitä luusereita.
Hyvänen aika.
Eivätkö olekin ihania?
Jos saitte tanssituntinne päätökseen, ehkä haluatte taistella kunnolla.
Voi ei. -Mitä sanotte?
Kuka tuo on?
Tedros!
Hänen isänsä oli kuningas, joten tietenkin hän tulee sisään näyttävästi.
Tiedättekö mitä? Teen tästä helppoa teille.
Hyökätkää!
Jes!
Miksi pyöreän pöydän omistaminen edes on jotenkin suuri juttu?
Onko hänen isänsä kuningas Arthur? -Haukotus.
Hyvää työtä.
Katsotaan, miten pärjäät oikeassa taistelussa.
Valmistaudu kuolemaan.
Hoitele hänet!
Älkää nyt viitsikö.
Jos teemme tämän, tehdään tämä kunnolla.
Eikä! Virhe!
Hänellä on maaginen miekka.
Miten se on reilua?
Tuo on Excalibur.
Oikeastiko?
Tiedän. Olinpa paha.
Hitto vie.
Miten kiva, että hävisitte taas.
Bravo!
Sankarillinen esitys!
Anteeksi, milady. Uskon… -Etten kuulu tänne. Joo, tiedän.
En halua tyhmää ruusuasi. Ja tavallinen tyttö näyttää muuten tältä.
Hän tarkoitti sen minulle, normaali tyttö. Vieressäni on vapaata, Teddy.
Et muuten tiedä, mitä olin sanomassa, mutta hyvä yritys.
Miltä hän tuoksui?
Egolta.
Näissä kahdessa koulussa poistamme kaikenlaisen hämmennyksen -
ja teemme sieluistanne mahdollisimman puhtaita.
Puhtaasti hyviä.
Tai puhtaasti pahoja.
Tulevat sankarit ja pahikset,
teidät on valittu -
suojelemaan ja ylläpitämään -
tasapainoa hyvän ja pahan välillä.
Sillä jos se tasapaino vaarantuu…
Ei kai meidän tarvitse paneutua siihen nyt?
On niin iloinen ensimmäinen päivä. Ei synkistetä sitä.
Sitä paitsi tämä uusi luokka suoriutuu varmasti erinomaisen hyvin.
Ja kuten vanhempanne ennen teitä, olette kaikki täällä,
koska tarinamaailma tarvitsee suuria sankareita ja pahiksia -
opettamaan ulkomaailman ihmisille, miten tehdä valintoja löytääkseen tiensä.
Noudattakaa siis sääntöjä, opiskelkaa kovasti -
ja muistakaa, että Tarinoitsija valitsee vain parhaat -
omaan seikkailuunsa.
Entä jos joutui väärään kouluun?
Tai jos on tapahtunut virhe ja on päästävä kotiin.
Hyvän ja pahan koulu ei tee virheitä,
joten viettäkää hyvä lukukausi.
Kaikki oppilaat, ilmoittautukaa asuntolaanne.
Täydellistä.
Hyvät eivät asu pahojen kanssa.
Reena, käske keijujen hakea laukkuni.
Minä muutan.
Tulen kaipaamaan sinua.
Yritä olla pilaamatta mitään. -Kauniita unia, ikinäinen.
Hei! Ette ymmärrä. Minun on löydettävä ystäväni.
Sanoinhan, että saisimme hänet. -Anna, kun arvaan.
Oletko Belle, Anastasia vai Hunajaluumu?
Itse asiassa nimeni on Sophie.
Teillä ei ole tapoja.
Tervetuloa huoneeseen 66.
Olen Dot, Robert de Rainaultin tytär.
Kenen? -Haloo.
Nottinghamin seriffin.
Ei se mitään. Eihän hän ole mitenkään superkuuluisa.
Niin, kuka nyt Robin Hoodista olisi kuullut?
Opettele historiaa, kermaleivos.
Oli miten oli, hän on Anadil.
Ja tämä auringonsäde on Hester.
Voit nukkua vieressäni, Sophie. Hassu nimi pahikselle.
Älä viitsi.
Hän ei tosiaankaan ole pahis. -En tietenkään.
Katsokaa minua.
Näytänkö noidalta, peikolta tai ällöttävältä vanhalta eukolta?
Tuo eukko on äitini.
Katse ylös, Agatha.
Se on vain Amor. Typerää.
Älä ole säälittävä.
Pystyt tähän. Kyllä sinä…
Hei.
Opiskelijat eivät saa tulla reunukselle.
Valmistaudu rangaistukseen!
Ja minä pidin Gavaldonia pahana.
Prinsessa, mikä on niin tärkeää, että jouduimme tulemaan tänne asti?
Olen korkokengissä.
Kyse on siitä, että ne lukijat väittävät olevansa väärässä paikassa.
Jokin myös tuntuu väärältä.
Ainoa asia, mikä tässä tuntuu väärältä, oli rehtorin päätös tuoda heidät tänne.
Jospa hän teki virheen. Mitä jos hän pudotti heidät väärään kouluun -
ja jotain kamalaa tapahtuu? Hän ei myöntäisi sitä.
Hän syyttäisi meitä, ja tiedät, mitä sitten tapahtuisi.
Ei ole virhettä. Sitä paitsi luulin, että olisit iloinen.
Sain jälleen uuden alisuoriutujan.
Gavaldonin Sophien.
Mitä? Ei. Mitä tarkoitat?
Älä viitsi. Paha ei ole voittanut mitään yli 200 vuoteen.
Olette käyneet lähellä.
Se ei riitä!
Nyt oppilaideni on rehkittävä tuplasti kovemmin, koska maailma,
jossa paha ei ole yhtä voimakas kuin hyvä, on tasapainoton maailma.
Anteeksi, mutta minulla on paljon töitä.
Lesso.
Pysy kaukana Sophiesta, pikku noita.
Hänen on täytettävä kohtalonsa.
Hän kuuluu nyt minulle.
Missä olet, Sophie?
Äitisi on varmasti sisäisesti kaunis. Minun pitää päästä toiseen kouluun.
Olen hyvä. -Joo, naamioimaan pahuutesi.
En ole paha.
Selvitetään se tieteen avulla.
Jos hän on hyvä, keijut nappaavat hänet.
Mutta jos hän murskaa kallonsa kiviin,
hän on paha.
Toinen. Tee se toinen.
Hän on pahis. Hän ei vain tiedä sitä vielä.
Ei, olen hyvä.
Hän valittaa kuin ainias.
Hän haiseekin siltä, ja hiukset ovat samanlaiset.
Tai olivat.
Hei!
Ei hiuksia!
Haluatko todisteen hyvyydestäni? Hae peili ja katso siihen, eukko!
Minähän sanoin. Todellakin paha.
Sophie! -Aggie!
Aggie.
Hei.
Tule.
Odota. Minne menemme? -Vien sinut pois täältä.
Hyvä. -Ei hyvä.
Jokin jahtaa sinua.
Näin sen.
No niin. Tämä loppuu tähän.
Ei! Se ei ole sen arvoista!
Tule. -Agathan suunnitelma oli yksinkertainen.
Hän etsisi rehtorin -
ja esittäisi asiansa koulusta lähtemiseksi suoraan tälle.
Oli vain yksi ongelma.
Miten pääsemme sisään? -Hän tuli tänne. Näin sen.
Hei! Päästä meidät sisään!
Hienoa. Nyt olemme jumissa täällä.
Olisivatko he valmiita siihen, mikä heitä varjoissa odotti?
Agatha huhuili pimeyteen.
Huhuu.
Vastausta ei kuitenkaan tullut.
Kuka tuo on?
Sophie huomasi, että seinät oli vuorattu kirjoilla -
täynnä tarinoita kaikkialta maailmasta.
Me kuulemme selostuksesi, senkin hyypiö.
Jos yrität pelotella, se ei toimi. -Tytöt kuulivat raapimista pimeydessä.
He etenivät varovasti sitä kohti.
Ei voi olla totta. Kaikki tuo jonkin kynän takia.
Sophie, pysähdy! -Älä koske!
Opiskelija ei ole ennen päässyt torniini. Tiesin, että olette erityisiä.
Tarinoitsija alkoi kirjoittaa tarinaanne ennen kuin saavuitte.
Siksi olen kai niin hämmentynyt,
miksi te kaksi haluatte lähteä.
Hän haluaa lähteä. Minä en.
Minun on saatava sinut pois täältä.
Voin vakuuttaa, että olette täällä täysin turvassa.
Suojelemme lukijoitamme visusti.
Niinkö? Entä se pyörivä veritorni, jolla on pakkomielle Sophiesta?
Täällä lentelee satunnaisia henkiä -
ja yksilöllisiä loitsuja, joista en pysy laskuissa.
Hän on vaarassa.
Valitettavasti emme siis voi vain virua täällä,
kun koulutatte meitä esittämään hölmöjä satuja.
Valmistuneet elävät läpi todellisia maailmaa muuttavia tapahtumia,
joista vuorostaan tulee maailmaa muuttavia tarinoita.
Yritätkö sanoa, että Lumikki, Tuhkimo ja Jaakko papuineen olivat todellisia?
Kuten olivat Herkules,
Sinbad,
El Cid -
ja kaikki muut, jotka ovat taistelleet pahan voimia vastaan.
Opetamme teidät täyttämään kohtalonne.
Juuri sen haluan oppia, mutta laitoit minut väärään kouluun.
Minun pitäisi olla Hyvän koulussa. Teit virheen.
Sir.
Ehkä tein, mutta sinun on todistettava se. -Miksi, jos se on sinun virheesi?
Koska kun Tarinoitsija on kirjoittanut jotain,
vain se voi muuttaa tarinaa.
Tämä on älytöntä.
Miten voimme muuttaa sen mielen, jos sillä edes on sellainen?
On sillä.
On vain yksi keino.
Mikä on se, jota paha ei voi saada ja jota ilman hyvä ei voi olla?
Tiedän. Tavat.
Linna.
Upeat hiukset. Hevonen.
Tosirakkaus.
Joka perinteisesti ilmenee suudelmana.
Sanot siis…
En voi uskoa, että sanon tämän. Jos Sophie suutelisi tosirakastaan,
se todistaisi höyhenkynälle, että olit väärässä.
Jos joku Pahan koulusta voittaisi suudelman tosirakkaaltaan,
se muuttaisi kaiken.
Voisinko silloin vaihtaa koulua? -Sophie.
Tätä olen aina halunnut. En voi palata Gavaldoniin vanhaan elämääni.
En saa toista tilaisuutta.
Anna minun tehdä tämä.
Mietin asiaa.
Loistavaa.
No, jonkun on kai parasta löytää prinssi, jota suudella.
Mutta muista, hyvä lukija, että jokaisella suudelmalla on hintansa.
Mitä tarkoitat?
Huomenta, kultaseni, herätys!
Lukukauden ensimmäinen tapahtuma, Ainiaistanssiaiset,
on vain kahden viikon päästä, ja teillä on paljon opittavaa.
Huomenta. -Huomenta.
Huomenta, Agatha.
Herätys, kammotukset!
SOPHIEN SUUDELMAEHDOKKAAT
Kuka tuo on?
Tummahiuksinen. -Tristan.
Nappasin hänen ruusunsa. Kunpa hän pyytäisi minut tansseihin.
Pojan on pyydettävä. Muuten reputat.
Etkä halua reputtaa. Kolmesta sinut erotetaan.
Lennänkö pihalle?
Ei. Sinut muutetaan joksikin muuksi.
Kuten puhuvaksi teekannuksi,
hiireksi tai joksikin pahemmaksi.
Ikiajoiksiko? Mitä?
Rumentaminen.
Miksi meidän pitää olla rumia?
Hort! Herätys!
Koska se saa lapset itkemään.
Väärin.
Se on vain bonus.
Miksi olla kuvottava ja vastenmielinen?
Sitä minäkin.
Se, ettei välitä ulkonäöstään -
pakottaa käyttämään älyä.
Rumuus on vapautta!
Hampaani putosi juuri.
Se on ällöttävää, mutten välitä.
Se on valtaa!
RUMENNUS
Rauhoittukaa, tytöt.
Olen professori Anemone -
ja tulin näyttämään, miten tulla todella voimakkaaksi naiseksi -
kauneuden avulla.
Naisen hymy on hänen miekkansa -
taistelussa elämästä ja tosirakkaudesta.
Nostakaa siis peilinne -
ja iskekää!
Ihanaa, Reena. -Kiitos, professori.
Ihastuttavaa, Beatrix.
Anteeksi. Tämä tuntuu väärältä.
Hymyilylläkö sinä voimaannutat meidät?
Hymyileminen on ehdoton vaatimus kurssin läpäisemiseksi.
Näytä siis hymysi, jos et halua reputtaa.
Hymyni, vai?
Oloni on turvaton.
Hetkinen, mitä tämä on?
Reputit, lukija.
Reputatko minut huonon hymyn takia?
Kyllä.
Ryhdytään hommiin.
Valmistautukaa juomaan ja näkemään,
miten rumia ja voimakkaita voitte olla.
Lukija.
Olet ensimmäinen.
Ei. En halua olla ruma. En ole sellainen.
Et vielä. Hort!
Kyllä, professori Manley.
Anteeksi tästä. Mutta älä huoli. Olet silti kaunis minulle.
Agatha, eikö niin?
Hei. -Voinko liittyä seuraan?
Voit. -Loistavaa.
Jos haluat.
Olen Gregor.
Gregor Uljas.
Prinssin poika.
Varon, etten ole liian uljas. -Olen Agatha.
Et kuulemma halua olla täällä. En minäkään.
Etkö? -Minä en sovi prinssiksi.
En ole sellainen.
Tiedätkö, mitä haluaisin? Pyörittää ruokakauppaa.
Todellako? -Kyllä.
Rakastan ruokaa, mutta lihaa en myisi, koska en siedä verta.
Siksi reputin. Sain haavan kaksintaistelussa.
Reputettiinko sinut haavan takia?
Ei ihan.
Näin veren ja pyörryin haarniskassani.
Olin mäen päällä, joten aloin pyöriä alas -
kaataen kaikki tielläni.
Sopisin paremmin kaupan kassalle.
Tee sitä, mikä tekee sinusta onnellisen.
Suotko pienen hetken?
Toki. Nähdään. -Kiitos.
Käytiinkö päällesi? -Kyllä.
Nuijapäät.
Rumennustunnilla.
Minä reputin kauneustunnin.
Minkä osan?
Hymyilyn.
Vai hymyilyn.
Unohda se. Löysin sinulle prinssin.
Löysin jo tosirakkaani, Tedrosin. Meillä synkkasi, kun näimme toisemme.
Olemme järkipari esteettisestikin. -Valitettavasti Beatrix vei hänet jo.
Onko hän minua kauniimpi?
Sanon vain, että tarvitsemme jonkun heti vapaan.
Sen piti olla tosirakkaan suudelma. -Suudelma kuin suudelma.
Niinkö?
Näetkö? Mitään ei tapahtunut. Sen on oltava tosirakkautta.
Voin pitää tämän kevyenä suhteena. -Oletpa suloinen.
Anna tämä hänelle ja kerro, miten hyvä ja kiltti olen.
Äläkä ole outo.
Tiedät, mitä tarkoitan. Älä puhu kissastasi.
Hyvä on. -Hyvä on.
Saa hänet kiinnostumaan. Minä hoidan loput.
Pois siitä!
Kuka sinä olet?
Olen Sinimetsän maahinen.
Eivätkö maahiset ole lyhyitä?
Eivätkö prinsessat ole miellyttäviä?
Tervetuloa, oppilaat. Tulkaa tänne.
Kirjautukaa sisään, jotta tiedän, kuka selvisi ja kuka ei.
Hei, normaali tyttö. Miten ajatustenluku sujuu?
Niin. Ei. Sori siitä. Se oli… Olin vain tosi häkeltynyt tultuani tänne.
Niin. Tämä paikka voi olla häkellyttävä.
En ole ennen nähnyt prinsessalla sellaista asennetta. Vaikuttavaa.
Hymyilläänkö sinulle ripsiä räpytellen? -Kyllä, ja se on todella tylsää.
Kiitos siis, ettet ole tylsä.
Olen itse asiassa aika tylsä. Vain kissani ei ajattele niin.
Ei, minä…
Kissat ovat kuulemma hyviä ihmistuntijoita.
Niinkö sanotaan? -Tullaan sanomaan. Nyt, kun sanoin sen.
Olen aika kuuluisa täällä.
Ykkössatuprinssi, nääs.
Kun sinusta tulee kuningas,
on varmaan löydettävä isompi kruunu, joka mahtuu turvonneeseen päähäsi.
Kiva.
Tämä on sinulle. -Niinkö?
Ei minulta. Ystävältäni Sophielta.
Siltä upeatukkaiselta noidaltako?
Ei hän ole noita. Hän vain joutui väärään kouluun.
Niin ei tapahdu. Hän todellakin vedättää sinua.
Tässä tapauksessa tapahtui. Usko pois. Hän on todellakin prinsessa.
Nimeni on Agatha.
Agatha. Paljon parempi, koska et todellakaan ole normaali.
Hyvällä tavalla. -No niin, kokoontukaa tänne!
Pitäkää mölyt mahassa.
Olen Yuba, koulun metsän selviytymisasiantuntija.
Olen asunut siellä satoja vuosia, enkä ole kuollut.
Ainakaan en muista, että olisin.
Siinä vähän maahishuumoria.
Aletaanpa sitten mennä.
Avataan ovet.
Tulkaahan.
Aukene!
Ovet auki nyt!
Kiitos. Seuratkaa minua!
Ette voi selviytyä mistään seikkailusta, jos ette selviä metsässä.
Sinimetsä valmistaa oppilaat kaikenlaisiin mahdollisiin vaaroihin.
Hei.
Mitä otsallesi tapahtui?
Reputin ratsastuksen tänä aamuna.
En ole hyvä hevosten kanssa ja taidan tarvita silmälasit.
Ruokakauppa kuulostaa yhä paremmalta. -Pysy kaukana Tedrosista, senkin roisto.
Hän on minun.
Heipä hei.
Tulkaa.
Kaunis orvokkiniitty.
Mutta kuten saduista tiedämme,
kaunis voi joskus tappaa.
Röyhkeä kasvi.
Tuota kimppua ei haluaisi napata häissä.
Maahishuumoria. No niin.
Ei hätää, Gregor.
Se ei saa sinua. Olet turvassa.
Vihaan tätä paikkaa.
Vauhtia! Tulkaa.
Tämä on Yuban suosikkiosa.
Kurpitsamaa.
Miellyttävä päivällä,
mutta öisin kammottava kauhumaailma, jossa noutajat metsästävät teitä,
juovat verenne ja myyvät raajanne.
Mitä ovat noutajat?
Tuollainen.
Sehän on vain variksenpelätin. -Ja orvokit ovat kai vain kukkia.
Muistakaa, että vain paras paha voi naamioitua hyväksi.
Haluan pois! -Se on huono idea.
Päästä irti!
Pysähdy!
Reputit jo kahdesti! Gregor!
Et tiedä, mitä sinulle tehdään!
Tule takaisin! -Pärjään kyllä!
Auta minua!
Agatha!
Gregor.
Jokaisella pahiksella on erityislahja,
jonka he voivat hioa voimakkaaksi aseeksi -
kukistaakseen nemesiksensä.
Mikä on nemesis?
Arkkivihollisenne.
Tarinanne ei pääty ennen kuin toinen teistä on tuhottu.
Nyt haluan, että teette minuun vaikutuksen sillä,
mitä ikinä pidättekään ainutlaatuisena kykynänne.
Hort, olet ensimmäinen.
No, olen harjoitellut ihmissusivoimiani kiroustunnilla. Katso.
No niin.
Kun tarvitsen laihan yksikarvaisen ihmissuden, kutsun sinut.
Istu alas.
Dot. Sano, että suoriudut paremmin.
Katso vaikka.
Onko se myrkytetty?
Voisi olla.
On se parempi kuin yksittäinen karva. Voimme työstää sitä.
Sophie.
Aidosti hyvät voivat kutsua metsän eläimiä.
Tein niin oravakavereideni kanssa. -Voi luoja, lopeta.
Uhmaa jyrkännettä ja hyppää siltä.
Pura äitikompleksisi johonkuhun muuhun.
Uskallakin puhua äidistäni. Et tiedä hänestä mitään!
Ainakin hän teki hyvää työtä tehdessään sinusta hullun.
Halveksin sinua ja kaikkea sitä, mitä edustat, friikki.
Se todistaa, että olen väärässä koulussa.
Haluatko pois täältä, prinsessa?
Tämän hullun ainutlaatuinen kyky olisi enemmän kuin iloinen -
päästessään sinusta eroon.
Tämä on ihastuttavaa.
Sophie, varo!
Varovasti, lukija, hän lähestyy.
Käytä kykyjäsi.
En tiedä, mitä ne ovat!
Oravakaverisi, Sophie! Kutsu ne!
Auttakaa minua!
Oravatkaan eivät taida pitää sinusta.
Pikku prinsessaparka.
Lopetan kärsimyksesi.
Hän tappaa Sophien!
Ei!
Sophie, tappaminen on sallittua vasta valmistumisen jälkeen.
Kutsu ne pois.
Seis!
Voi luoja.
Rafal.
Pärjäät hienosti,
Sophie.
Pois tieltä!
Hester!
Olet kunnossa. Kaikki hyvin. Selviät kyllä. Hengitä.
Olet kunnossa.
Kuka se oli? Kuka on Rafal?
Älä lausu hänen nimeään enää muille kuin minulle.
Kuka hän on ja miten hän tuntee minut? -Hän on rehtorin veli.
Hän oli aikoinaan koulumme voimakkain olento.
Paha ei ole voittanut hänen katoamisensa jälkeen,
mutta jotenkin voimasi herättivät hänen huomionsa.
En tiennyt voimistani. En halua niitä. Haluan…
Lopeta tuo kitinä!
Se, mitä teit luokassa on todiste siitä, että kuulut tänne.
Kyse ei ole siitä, mitä olemme, vaan mitä teemme.
Mene nyt,
äläkä kerro kenellekään.
Jos Rafal käy luonasi, kerro heti minulle.
Mene.
Jos hän on se, Rafal,
teen kaikkeni tuodakseni hänet sinulle.
Rakkaani.
Ei. Tietenkään emme vihaa. Paha vihaa.
Hyvä rakastaa.
Paha hyökkää.
Hyvä puolustautuu.
Chinen, milloin hyvä saa hyökätä?
Ei koskaan. Hyvä saa vain puolustautua.
Jos hyvä hyökkäisi ensin, se ei olisi enää hyvä.
Juuri niin.
Mitä te teitte hänelle?
Mitä?
Gregor reputti kolmesti. Sitten hän katosi tuskasta huutaen.
Miksi te muutitte hänet?
Koulun sääntöjä on noudatettava. Poikkeuksia ei tehdä.
Hyvät naiset, kuten sanoin,
pahalla on monia aseita,
mutta meillä on eläimiä.
Maan eläimiä. Veden eläimiä.
Niinpä esittelen teille tänään -
toivomuskalan.
Ne ovat kimaltelevia vedenalaisia ystäviämme,
jotka ymmärtävät meitä ja syvimpiä toiveitamme.
Siksikö, että ne olivat oppilaita?
Riittää.
Kaikki eivät ansaitse omaa tarinaansa.
Ainakin ne voivat olla osa jonkun toisen onnellista loppua.
Jos toiveenne on tarpeeksi vahva,
ne voivat toteuttaa sen.
Kuka aloittaa?
Minä!
Kiko.
Se on Tristan! Hän rakastaa minua.
Minäkin kokeilen.
Siirry, Kiko.
Pois tieltä.
Tedros. Näytämme täydellisiltä yhdessä.
Ainiaistanssiaiset,
jossa monet teistä voivat saada ensisuudelman ensi viikolla.
Agatha.
Sinun vuorosi.
Mikä vain toiveko?
Mitä ikinä sydämesi eniten haluaakaan.
Toivon, että kaikki meistä pääsevät kotiin.
Mitä sinä teet?
Mitä tapahtuu?
Nyt riittää! Lopeta.
En pääse irti!
Taaemmas!
Reputin sata vuotta sitten. Olen täyttänyt toiveita sata vuotta.
Vasta sinä halusit vapauttaa minut -
ja toivoa minut kotiin.
Kiitos.
Juoskaa! Liikettä!
Juoskaa!
Agatha, tule pois sieltä!
Nouse ylös!
Ylös!
Gregor.
Hei, Gregor.
Älä! Pois sen luota! -Gregor!
Hei, Gregor. En tiedä, voinko auttaa.
Mutta jos voin, autan.
Suojelen sinua!
Älä huoli, Agatha!
Oletko kunnossa?
Mitä sinä teit? Se oli ystäväni! -Se aikoi tappaa sinut! Pelastin sinut!
Tärkeilevä ääliö. Tapoit hänet! -Ei! Tedros pelasti sinut!
Palatkaa asuntolaan!
Tunnit perutaan loppupäiväksi. Sinä tulet mukaani.
Menkää!
Gregor, olen pahoillani.
Agatha… -Lopeta!
Tuoko on teistä hyvää?
Tuhoatte jonkun kiltin, joka ei voi täyttää mahdottomia odotuksianne.
Mikä siinä on hyvää?
Kaikilla on oma roolinsa täällä. Ajan myötä ymmärrät.
En ymmärrä. Sanoinhan, etten kuulu tänne.
Mikä sinua vaivaa?
Kauan sitten hyvä oli todellista.
Nyt elämme itsekeskeisen perfektionismin aikakautta,
mutta käytit toivomuksesi pelastaaksesi sen tyttöparan.
Muistatko, kun kerroin, että taika seuraa tunnetta?
Voimakkain tunne on empatia.
Intohimosi kertoo, että sinä,
nuori nainen, olet juuri siellä, minne kuulutkin.
Olet koulun ensimmäinen aito prinsessa, jonka tämä koulu nähnyt -
tosi pitkään aikaan.
Jutellaan. -Jutellaan.
Annoitko kirjeeni? -Joo, mutta täällä tapahtuu jotain pahaa.
Älä muuta sano.
Luonani kävi mehiläisparvi, joka on kaiketi maailman pahin mies.
Joku Rafal.
Hänet minä näin. Meidän pitää häipyä, sait suudelmaa tai et.
Mitä Tedros sanoi?
Että ystävälläsi on kova oikea koukku.
Voi ei. Mitä silmällesi tapahtui?
Kysy ystävältäsi.
Löitkö häntä?
Aggie, miksi?
Kehtasin pelastaa hänet.
Tavataan ulkona, kun olet valmis.
Olen pahoillani.
Hän voi olla temperamenttinen ja näköjään väkivaltainenkin.
Sophie, eikö?
Niin. -Kirjoitat kivoja kirjeitä.
En tiennyt, miten muuten tapaisin sinut. Meidät pidetään niin erillään.
Hyvä ja paha kannattaa pitää erillään. Vähemmän sotkuista.
Ellei sitten ole loukussa väärässä koulussa.
Hän ei ole väärässä koulussa,
eikä hänen pitäisi puhua prinsseille.
Ei! -Sinun ei tarvitse raahata häntä…
Tedros, en tehnyt mitään!
Hei.
Hän on paha. Anna heidän hoidella hänet.
Minne viette minua?
Tuomiohuoneeseen. -Minne?
Ei! En tehnyt mitään niin pahaa!
Juuri siksi olet täällä.
Voi sinua,
jonka Rafal valitsi kaikkien joukosta.
Voisit olla pelastajamme, jota koulumme odottaa, mutta ei.
Tuhlaat aikaasi antamalla hölmöjen ainiasprinssien viedä huomiosi.
Älä satuta minua.
Sinulle on annettu upea lahja.
En anna sinun sabotoida sitä.
Sinun tullut aika myöntää,
kummalla puolella olet.
Rafal haluaa vain aidosti pahan.
On selvää,
että kauneutesi estää sinua ja muita hyväksymästä sitä,
kuka todella olet.
Ei!
Hei, tampio. Pysähdy!
Mitä minä nyt tein?
Et mitään, kun yksi jättikoirista raahasi anelevan Sophien pois.
Taistelen pahaa vastaan, en pelasta sitä.
Tiedätkö, kuka on paha? -Kyllä. Se on hänen koulunsa nimi.
Olen hyvä. Niin minun kuuluu tehdä.
Koeta sisäistää tämän paikan idea. -Ymmärrän kyllä, ja se on naurettava.
Tiedätkö sen pahan stymfin, jonka tapoit? Se oli Gregor.
Ei ollut. Olisin tiennyt sen.
Mutta et tiennyt.
Oletko varma?
Kysy Doveylta. Kerro sitten, miten tunnistat pahan sen nähdessäsi.
Ajattele välillä itse,
niin näet asiat monimuotoisemmin kuin mitä koulu haluaa. Saatat yllättyä.
Miksi minulle käy näin?
Koska se on kohtalosi.
Rafal.
Voit olla enemmän kuin osaat uneksiakaan. Loppujen lopuksi…
Muista aina, miten erityinen olet.
Muutat maailmaa jonain päivänä.
Ja sinä olet erityinen,
mutta he eivät suostu näkemään sitä.
Olet ollut rehellinen, kiltti ja kärsivällinen,
mutta pidettiinkö sinua hyvänä? Ei.
Olen ainoa, johon voit luottaa. Unohda heidän sääntönsä.
Tee, mitä haluat silloin kuin haluat.
Jos he eivät anna sinulle sitä, mikä sinulle kuuluu, ota se.
Rafalin sanojen vakuuttamana Sophie päätti tehdä kaikkensa -
voittaakseen Tedrosin sydämen ja saadakseen tosirakkaansa suudelman.
Hukkasitko jotain, vai etsitkö vain lyötävää naamaa?
En löydä Sophieta. Haluan varmistaa, että hän on kunnossa.
Hän ei varmasti missaa tätä. Tänään on iso päivä.
Koulut pääsevät vihdoin käsiksi taikoihinsa.
Jotkut muuten sanovat, että olet noita.
Olen kuullut sen aiemmin. -No…
Minusta sinä et ole.
Niinkö? Mikä minä sitten olen?
Kunpa tietäisin.
Et kenenkään tapaamani kaltainen.
Minä…
En voi tehdä tätä.
Tehdä mitä? Kaatuako?
Naamat umpeen!
Käykää istumaan!
Aloitetaan.
Päästäksenne käsiksi taikuutenne -
teidän on ensin aktivoitava sormihohteenne.
Kun hallitsette sormihohteenne, siitä tulee teille korvaamaton.
En malta odottaa.
Jotkut voivat muuttua eläimiksi saatuaan taikansa.
Haluan muuttua kissaksi, jotta voin nukkua lieden alla.
Siellä on niin lämmin.
Aloitammeko?
Älkää pelätkö, ainiaat. Hyvä ei tunne kipua.
Ikinäiset.
Se tulee sattumaan.
Ihan sama.
Jonoon!
Kaunista.
Sormihohteenne auttaa tulemaan tietoiseksi voimasta sisällänne.
Kiitos, rouva.
Kun sormenne hohtavat, koette tarpeeksi voimakkaita tunteita voidaksenne loitsia.
Mitä vahvempia tunteenne ovat,
sitä vahvempaa on taikanne.
En kai myöhästynyt?
Mistä tuossa on kyse?
Tässäkö? Teit minulle palveluksen. Muodonmuutos olikin tarpeen.
Jos voisit nyt aktivoida voimani, olisin kiitollinen.
Kiitos.
Sopiiko aselepo? Kuka haluaa kasvohoidon?
Jännittäkää!
Olit sitten hyvä tai paha, kauneus on kokopäiväistä työtä.
KUNINGAS ARTHUR
Meidän pitää puhua. -Mistä?
Minulla on tilanne hallinnassa. -En usko.
Kuuntelisinko romanttisia neuvoja tytöltä, joka teki räkäveistoksia ennen?
Miksi käyttäydyt näin?
Olen kyllästynyt olemaan säälittävä pikku Sophie.
Et ollut säälittävä puolustaessasi minua kasarilla.
Pidän uudesta minusta.
Okei, miksi tuo kirja?
Tedrosin isä valitsi morsiamensa Guineveren kauneuden vuoksi.
Sitten tämä petti Lancelotin kanssa.
Arthur menetti valtaistuimensa ja kuoli särkyneeseen sydämeen.
Onko tämä muka puheenaihe treffeille?
Etkö tajua? Isänsä kohtalon jälkeen -
Tedros ei pidä jostakusta siksi, että tämä on kuuma.
Sinun on todistettava hänelle kaikkien edessä, että olet hyvä niin,
ettei kukaan voi kiistää sitä.
Hyvä on.
Mitä pitää tehdä?
Hei.
Anteeksi. En halunnut häiritä sinua. -Mikään ei häiritse minua.
Ehkä sitten tuon onnea.
Älä imartele itseäsi. Se on prinssien ominaisuus.
Puhdassydämisen nuoli lentää suoraan.
Mitä luulet tekeväsi?
Kotiseudullani tytöt tekevät mitä vain. -Se ei liity siihen, että olet tyttö.
Ikinäiset eivät osaa ampua, koska sydän ei ole puhdas.
Sanoinhan, etten ole ikinäinen.
Anna mennä sitten. Pidä kyynärpääsi tiukkana.
Ojenna tätä ja rentouta otteesi.
Auttaa, jos keskityt kohteeseen.
Ammu.
En epäillyt hetkeäkään.
Haluatko hengailla? -En tiedä. Kenen kanssa?
Prinssin kanssa, joka haluaa tutustua.
Sinun vuorosi.
Petturit.
Taidan oksentaa. -En tajua, mitä Sophie näkee hänessä.
Tuo loukkaa meitä kaikkia.
Tuo ei ole oikein. Ikävä sanoa.
Tämä on huono juttu.
Hän on minun.
Tai meidän. Hän on ikinäinen!
Pirun ällöttävää.
Heidät pitäisi syödä.
He ovat olleet yhdessä koko päivän. Tosi traagista.
Tiedäthän, ettei kukaan näe meitä yhdessä?
Tiedän.
Ikinäinen tyttöystävänäni saattaisi koulun kaaokseen.
Selviäisin kyllä.
He menettävät järkensä, kun vien sinut Ainiaistanssiaisiin.
Mitä? Lupaatko?
Tietenkin.
Mitä?
Ei.
Et ota tuota alipukeutunutta sutta minun sijastani.
Tehkää jotain.
Minne matka?
Kiinni kurkkuusi!
Lopettakaa!
Miksi edes pohdimme tätä naurettavaa…
Hiljaa!
Deittailu ainiaiden ja ikinäisten välillä on täysin sääntöjen vastaista.
Kiitos. -Kyllä.
Paha ja hyvä eivät kuulu yhteen.
Se on vastenmielistä. -Sir, voinko puhua?
Valitsen Camelotin kuningattaren. En tee päätöstä kevyesti.
Sophie on hyvä. Hän on väärässä koulussa.
Jos hän uskoo niin, mikset sinä?
Sitä paitsi tosirakkaita ei voi pitää toisistaan erossa.
Sehän on satujen ensimmäinen sääntö?
Jos se on tosirakkautta,
se olisi todellakin merkittävää.
Minusta on vain yksi keino olla varma.
Tarinakoe.
Mitä? Ei!
Hyväksyn sen.
Mikä on tarinakoe?
Teidän on astuttava Sinimetsään vastakkaisilta puolilla.
Teidän on voitettava vaarat ja löydettävä toisenne aamuun mennessä.
Avunanto on ehdottomasti kielletty.
Pystymme tähän. Olemme riittävän vahvoja suojelemaan toisiamme.
Pystymme tähän. -Mitä?
Näin he molemmat kuolevat!
Koe alkaa auringonlaskun aikaan.
Camelotin Tedros.
Gavaldonin Sophie.
Tarinakoetta ei pidä ottaa kevyesti.
Kuolemanvaara piilee koulun porttien takana.
Haluatteko yhä jatkaa?
Tahdon.
Kyllä.
Ehdottomasti.
Jos haluat luovuttaa,
pudota punainen nenäliina maahan, niin sinut viedään turvaan.
Koe alkakoon.
Tedros!
Huhuu! Olen täällä!
Olen valmis tulemaan pelastetuksi!
Nättejä kukkia. Pysytellään kauniiden lähellä.
Hei, pikku ystäväni.
Olemme kaikki tosi kauniita.
Minä tässä.
Apua!
Tedros, auta!
Tedros!
Missä sinä olet?
Okei. Kurpitsat ovat kivoja.
Tedros, auta!
Tedros!
Sophie, tule! Vauhtia!
Sophie!
Mene. Kun hän pelastaa sinut, suutele häntä, niin pääsemme pois.
Onko selvä? Mene.
Sophie! -Tedros!
Luojan kiitos.
Sophie, ota Excalibur.
Auta häntä.
Sophie! Heitä miekkani!
Tee jotain!
Mitä sinä täällä?
Sinä huijasit! Toit Agathan! -En!
Ei, tulin yksin. Vannon.
Niin. -Tiesit, ettei hän auttaisi.
Se ei ole totta. -Epäreilua.
Prinssi pelastaa prinsessan. En voi muuttaa maailmaa, jos olen kuollut.
Luulin, että olet hyvä.
Ei!
Tämä on sinun syytäsi.
Yritin vain auttaa. Olisitte kuolleet, ellen olisi…
Valehtelija. Tiesit, että näin käy.
Ensin varastit kouluni ja nyt yrität varastaa prinssini.
Miten voit sanoa noin? Olen paras ystäväsi.
Prinsessa ei voi olla noidan ystävä.
Missä olet ollut?
Sophie lukittiin huoneeseensa.
Koska hän rikkoi sääntöjä. Te molemmat rikoitte.
Miksi autoit häntä kokeessa? Etkö uskonut, että hän pystyy siihen?
Luulin, että uskoit Sophien olevan hyvä.
En usko.
En usko, että kukaan on todella hyvä tai paha,
koska ihmiset ovat monimutkaisia, vaikka täällä muuta teeskennelläänkin.
Nuori nainen.
Tämän koulun sääntöjä… -On noudatettava.
Sanot niin, mutta mitä hyötyä säännöistäsi on,
jos et tee mitään, kun oikeasti vaarallinen paha on täällä?
Älä viitsi. Sophie on monta asiaa, mutta en sanoisi häntä vaaralliseksi.
Ei Sophie. Rafal!
Mitä sinä sanoit?
Rafal. Näin hänet taas metsässä, mutta ette ole tehneet asialle mitään.
Taasko? Mitä tarkoitat?
Oletko nähnyt hänet aiemmin täällä?
Olen. Veritornissa. Kerroin siitä rehtorille.
Sophie näki hänet luokassa.
Samoin Lady Lesso. Eikö hän kertonut?
Lesso. Olisi pitänyt arvata.
Tule mukaan. Selvitämme asian. Tule. Ala mennä.
Sophie.
Agatha pyysi antamaan tämän. Minä…
Toivottavasti voit paremmin pian.
"Rakas Sophie, olen pahoillani metsän tapahtumista.
En halunnut satuttaa sinua.
Mutta mitä onkaan meneillään, se on enemmän kuin suukko prinssiltä.
Näin Rafalin metsässä.
Täällä tapahtuu enemmän kuin kukaan tajuaakaan.
Se on todellista pahaa, ja meidän on pidettävä yhtä.
Luotetaan vain toisiimme. Olemme parhaita ystäviä.
Tiedät kyllä, että olen aina puolellasi. Rakkaudella, Aggie."
Älä sano, että uskot häntä.
Se on vale. Ja se prinssi ei ollut tarpeeksi hyvä sinulle muutenkaan.
Oletko palannut?
Mutta luulin… -Että jätin sinut. En ikinä.
Vaikka muut ovatkin pettäneet sinut.
Aggie ei ole. -Eikö?
Katso itse.
Luulin, että uskoit Sophien olevan hyvä.
En usko.
Hän on valehdellut sinulle -
ja toiminut sinua vastaan alusta asti.
Hän haluaa viedä sinut takaisin siihen kurjaan kylään.
Mutta minä suojelen ja autan sinua.
Älä pelkää.
Ajattele itseäsi toukkana, joka muuttuu perhoseksi.
Hyvin pian sinusta tulee kauniimpi ja voimakkaampi kuin koskaan.
Kuningatar, jollaista tämä koulu ei ole koskaan nähnyt.
Voin antaa sinulle kykyjä, joista he vain unelmoivat.
Sinusta ei tule vain kauneinta, vaan myös vahvin.
Verimagiaa.
Rakkaani,
otatko vastaan tämän lahjan?
Otan.
Tiesitkö, että Rafal on täällä, muttet kertonut kenellekään?
Varmaan unohdin.
Vai niin. Itse pahuuden sieluko vain luiskahti mielestäsi?
Olen Pahan koulun dekaani. Kertooko se mitään?
Ettei kukaan tiedä, mitä tässä typerässä paikassa tapahtuu.
Hiljaa, lukija! -Reputatko ilkeästä ilmeestä?
Mitä Rafal haluaa Sophiesta?
Hän haluaa Pahan koulun viimeinkin voittavan! Sitä.
Niinkö luulet tapahtuvan? Rafal ei auta Pahaa voittamaan.
Kun hän yritti tappaa rehtorin, oman veljensä,
hän pyrki tuhoamaan molemmat koulut -
voidakseen pitää koko maailman taikuuden itsellään.
Kiitos, kauneusopettaja.
Hei, olin maagisen historiayksikön johtaja -
ennen kuin tulit tänne, Puna.
Olitko? -Olin!
Ennen kuin paikka muuttui pinnalliseksi ja minut alennettiin kaunistautumiseen.
Näytänkö siltä, että välitän hymyilystä?
Sitten on suojeltava Sophieta.
Suojelemmekin, kunhan löydämme hänet. Hän on kadonnut.
Anemone on oikeassa. Rafal tuhoaa koulun, jos hän yhdistää voimansa Sophien kanssa.
Pelkkiä valheita!
Tämä on uusi juoni, jotta Hyvä voittaisi.
Ei ole!
Jos veljeni palasi kuolleista,
on todennäköistä, ettei yksikään meistä selviä.
Ei yksikään. Etsikää Sophie. Tutkikaa molemmat koulut.
Toki.
Ja Agatha, mene Ainiaistanssiaisiin.
Sophie voi tulla sinne. Jos tulee, tuo hänet luokseni.
Mene.
KOSTO
"Elävä nukke."
Sophie.
Et ole… Hyvä luoja.
Mitä Rafal on tehnyt sinulle?
Hän opetti hyväksymään, kuka olen.
Etkö halunnut sitä?
Minähän olen oikea kaunotar, vai mitä?
Rafalin silmäterä.
Se, jonka kyvyt ylittävät muiden.
Et kai ole mustasukkainen,
Gavaldonin Leonora?
Rafal kertoi.
Leonora, yksinäinen Lukija, joka halusi olla paljon enemmän.
Hän näki sinussa jotain. Pahan, josta et itse tiennyt.
Hän toi sinut tänne ruokkimaan sitä.
Yritit kovasti, mutta et ollut tarpeeksi paha hänelle.
Niinpä hän käänsi selkänsä, vaikka rakastit häntä.
Olet yrittänyt todistaa itsesi siitä asti toivoen voittavasi hänen suosionsa.
Mutta sitten tuli Sophie.
Mitä hän sinulle lupasi?
Ja mitä sinä lupasit hänelle?
Olipa kiva, että kysyitte.
Sophie…
Hyvä luoja.
Pelkäsin, ettet tule ilman kutsua,
mutta ajattelin, että Agatha tekee mitä haluaa.
Oletko nähnyt Sophieta?
Voimmeko puhua jostain muusta, kuten metsän tapahtumista?
Se oli… -Sitten kun olen löytänyt hänet.
Hän huutaa sinulle, on epäkunnioittava, syyttää sinua ongelmistaan,
mutta silti vain autat häntä.
Miksi hän ansaitsee tulla pelastetuksi?
Gavaldonissa minua kutsuttiin noidaksi koko ikäni.
Minua sanottiin rumaksi -
ja miten he jonain päivänä polttavat minut ja äitini.
Koko kylä vain nauroi,
muttei Sophie.
Vain hän on puolustanut minua lapsuudestamme asti.
Hän on kuin siskoni, enkä minä luovuta perheen suhteen.
En ikinä.
Olet oikeassa. Perheen suhteen ei pidä luovuttaa.
Pelastit minut siltä noutajalta ja innostit näkemään nyansseja.
Kukaan ei ole ennen tehnyt niin.
Se sai tajuamaan, että sinä olet tosirakkaani.
Sinulla on karmea ajoitus. -Ei.
Olen ajatellut asiaa, ja minä rakastan sinua.
Lopeta! Rafal käyttää Sophieta koulujen tuhoamiseen.
Kuka Rafal?
Sophie, mitä sinulle tapahtui?
Voi luoja. -Älä huoli, Teddy.
Kyllä tämä huomiseksi paranee.
Yritä katsoa sen ohi äläkä pilaa iltaamme.
Ainiaistanssiaiset.
Tässä olen.
Otat minut, muistatko? Lupasit.
Sophie, ole kiltti.
Hiljaa, Aggie. Päähenkilöt puhuvat.
Olenhan yhä deittisi?
Aiotko perua lupauksesi?
Pahoja asioita nimittäin tapahtuu,
kun hyvät rikkovat lupauksensa.
Lupausta ei ole. Petit minut. Olen Agathan kanssa.
Ei ole. -Valehtelija.
Alan päästä jyvälle tästä.
Lopeta!
Mitä tahansa tapahtuikin, voin auttaa.
Olen ystäväsi.
Ei, Agatha.
Olet nemesikseni.
Tarinamme ei siis voi päättyä ennen kuin toinen meistä tuhoutuu.
Sophie.
Heippa.
Tedros.
Tule nopeasti.
Tarkoittaako tämä, että tanssiaiset on peruttu?
Hänet on pysäytettävä.
Ette saa satuttaa Sophieta.
Katso, mitä hän teki. Hänet on tapettava ennen kuin hän tuhoaa meidät.
Miehet, ottakaa aseenne.
Tapamme noidan! -Seis!
Paha hyökkää, hyvä puolustautuu. Muistatteko? Ette voi hyökätä!
VUOTUISET IKINÄISTANSSIAISET
Rakkaat ikinäiset!
Saimme vieraita. Miten tervehdimme heitä?
Tapamme heidät! -Jättäkää heidät rauhaan!
Sophie, ole kiltti. He pelkäsivät, että hyökkäät.
Miksi tekisimme niin?
Se olisi paha teko.
Näytetään, miten hyviä me olemme.
Tanssitaan.
Tervehtikää vieraitamme.
Tässä pojille osallistujalahjoja.
Jännittäkää!
Tedros, se on ansa!
Tappakaa noita!
Tulta!
No niin.
Jos paha hyökkää ja hyvä puolustautuu,
näyttää siltä, että hyvistä on tullut pahoja -
ja pahoista on tullut hyviä.
Tosi hyviä.
Varo, Tedros!
Teddy. Meillä on paljon puhuttavaa.
Sinä ja pikku armeijasi yrititte tappaa huoneellisen viattomia.
Se on todellakin aika pahaa.
Näyttää siltä, että joku on tutkinut rumennusta.
Ei!
Ole kiltti, Sophie.
Sinun on lopetettava tämä!
On liian myöhäistä. He hyökkäsivät. Nyt me puolustaudumme.
Lopettakaa!
Kuka haluaa kuumaa kaakaota?
Kutsutko itseäsi prinssiksi, Teddy?
Ei, kuuntele! Odota! Kuuntele minua!
Tulossa, kuningattareni!
Ei! Tedros!
Tuntuipa hyvältä. Olen halunnut tehdä noin koko lukukauden.
Tedros! Ei!
Peräänny! Tämä on minun onnellinen loppuni.
Näinkö muutat maailmaa? Tätäkö olet aina halunnut?
Että saisit kaiken jalkojesi juureen. -Jep.
Ainoa virheeni oli, että halusin vaihtaa koulua.
Sen sijaan koulujen pitikin vaihtua.
Virheesi oli se, että luulit tarvitsevasi tätä.
Katso, mitä se on tehnyt sinulle! Katso, mitä se on tehnyt meille.
Rafal se vihollinen on.
Meidän on päihitettävä hänet.
Päihitän mieluummin nemesikseni.
Älä.
Ei!
Sophie!
Nyt on enää viimeinen kana kynittävänä.
Rehtori. Missä olet, äijänkäppyrä? Sinun on aika maksaa virheestäsi!
Kostoa hakien Sophie etsi tornista sitä yhtä henkilöä,
joka oli tehnyt hänelle vääryyttä alusta saakka. Tai niin hän uskoi.
Mitä se tarkoittaa?
Että tarinasi on vasta alkanut Gavaldonin Sophie.
Rafal.
Tämä oli vain koe, Sophie.
Koko juttu.
Koe tosirakkaani löytämiseksi.
En ymmärrä.
Minä vastasin toiveeseesi ja toin sinut tänne.
Näkijät kertoivat potentiaalistasi. Halusin auttaa sen toteuttamisessa.
Kuka muu on uskonut sinuun,
välittänyt sinusta, puolustanut sinua -
ja antanut sinulle kaiken?
Kun käytät sitä voimaa ja näet vihollistesi kaatuvan,
miltä se tuntuu?
Pidän siitä.
Sinua ei ollut tarkoitettu hyväksi. Ei tietenkään minuakaan.
Miksi esitit rehtoria?
Hän oli veljeni.
Vuosisatoja sitten Tarinoitsija luotettiin haltuumme ikuisuudeksi,
koska siteemme oli erimielisyyksiämme vahvempi.
Niin kauan kuin suojelimme toisiamme, pysyimme kuolemattomina ja nuorina.
Hyvä ja paha täydellisessä tasapainossa.
Mutta aika…
Aika tekee tyytymättömäksi. -Mitä hänelle tapahtui?
Taistelimme,
ja minä tapoin hänet.
Tapoit siis veljesi.
Kuinka saatoit?
Samoin kuin yritit tappaa rakkaan prinssisi.
Koska sellaisia me olemme.
Veljeni kuoleman jälkeen tekeydyin häneksi salatakseni todelliset pyrkimykseni.
Aloin tuhota tasapainoa sisältä.
Hyvän ja pahan koulussa ei tapahdu virheitä.
Hyvät ovat voittaneet 200 vuotta.
Ovatko? Olen korruptoinut heitä tarina kerrallaan.
Palkitsin heitä siitä, että mummoja poltettiin uuneissa,
merenneidot leikkasivat kielensä -
ja naiset joutuivat tanssimaan kuumissa rautakengissä.
Hyvästä tuli turhamainen, typerä -
ja heikko.
Mutta sinä, Sophie,
saatat minut häpeään. Sait koko koulun polvilleen viikoissa.
Hyvän ja pahan tuolla puolen. Olet itse kaaos,
ja yhdessä me olemme pysäyttämättömiä.
Agatha!
Tedros.
Hei.
Oletko kunnossa? -Luulin sinun kuolleen.
Olen kunnossa. Kuuntele. Minun pitää tuhota ikinäiset lopullisesti.
Ei. Tämä koulujen välinen sota on väärin. Jos saan puhuttua Sophielle…
Hänen tekojensa jälkeenkö? Ei se toimi.
Ei. Rehtorin veli käyttää häntä hyväkseen.
Hän antoi Sophielle verimagian.
Hän ei tiedä, mitä tekee. -Tietää.
Voin tavoittaa hänet.
Tiedän sen.
Kuuntele. -Mitä?
Hän on poissa. Hän muuttui korpiksi ja lensi rehtorin torniin.
Mitä? -Taistelu on täällä.
On aika päästää irti.
Sanoit, että olet valmis katsomaan maailmaa monimuotoisemmin.
Tämä on tilaisuutesi. Sinun pitää vain luottaa minuun.
Tule pelastamaan Sophie. Niin pelastamme koulun.
Ainiaat ja ikinäiset. Ole kiltti. -Apua! Emme voi pidätellä niitä.
Hyvä on. Mene.
Tulen heti, kun voin. Lupaan sen.
Liitytkö minuun?
Tarvitsemme vain tosirakkaamme suudelman,
pahan suudelman, päästääksemme valloilleen rakkautemme -
ja avataksemme ikiajoiksi portit Epäonnelaan,
jota tulemme yhdessä hallitsemaan.
Olen prinssisi.
Olen tosirakkaasi.
Olen aina ollut.
Liitytkö minuun?
Liityn.
Paha oli viimein voittanut tosirakkaan suudelman -
tuomiten molemmat koulut ja kaikki niissä olevat,
hyvät ja pahat,
kuolemaan tuskissaan -
suoden Rafalin todellisen pahan ottaa maailma haltuunsa.
Mitä minä tein?
Miksi kaikkien on kuoltava? Luulin, että halusit Pahan voittavan.
He ovat ystäviäni.
He ovat vain satupahoja.
On aloitettava puhtaalta pöydältä, jotta aito pahuus saa tilaa.
Tervetuloa Epäonnelaan, rakkaani.
Ei! En halunnut satuttaa heitä! Sanoit, että vain hallitsemme heitä!
Me hallitsemme Epäonnelaa, jossa jokainen noista oppilaista,
professoreista ja muista, jotka voisivat haastaa meidät, ovat kuolleet -
mukaan lukien nemesiksesi.
TÄSSÄ LEPÄÄ AGATHAN RUUMIS
Ei, Aggie.
En halunnut tätä!
On liian myöhäistä tuolle.
Olet karkottanut luotasi kaikki,
valehdellut kaikille ja pettänyt kaikki.
Olet nyt yksin. Siksi olet minun.
Jätä hänet rauhaan!
Aggie!
Oletko elossa?
Anteeksi. -Kaikki on hyvin. Olen tässä.
Odotin enemmän lukijalta.
Tiedät varmasti, mitä tapahtuu niille, jotka estävät rakkauden.
Rakkaudenko? Ei tämä ole rakkautta.
Tiedätkö, miksi hyvä aina voittaa?
Taistelemme toistemme puolesta ja välitämme toisistamme.
Sitä hyvän rakkaus on.
Paha taistelee vain omasta puolestaan, ja se on kaukana rakkaudesta.
Niin kauniita sanoja, joilla ei ole enää voimaa tai merkitystä.
Astu pois morsiameni luota.
Et saa häntä koskaan, senkin hirviö.
Et niin kauan kuin elän.
Kuten haluat.
Ei! Ei Aggie!
Sophie!
Ei!
Ei voi olla.
Ei kaiken tämän jälkeen.
Ei.
Luulitko, että se olisi noin helppoa minun koulussani?
Isäsi käsissä se miekka olisi ehkä voittanut minut,
mutta hänen naurettavan poikansa käsissä se on vain ylisuuri voiveitsi.
Luulet, että tämä tarina kertoo sinun tosirakkaudestasi.
Ei. Se kertoo minun tosirakkaudestani -
ja siitä, miten sain pahan suudelmasta voiman tappaa Hyvän tulevan kuninkaan.
Tai tytöistä, jotka pysäyttivät sinut.
Sen pituinen se.
Voi luoja.
Hei. Voi luoja.
Voi luoja. Kaikki on hyvin.
Hei.
Aggie.
Olen pahoillani kaikesta.
Olet kunnossa. Ei hätää. Olet nyt turvassa.
En halua olla paha.
Et sinä ole paha.
Olet vain ihminen.
Kunhan minulla on sinut.
Meillä on aina toisemme.
Lupaatko?
Lupaan.
Rakastan sinua.
Olet ikuisesti paras ystäväni.
Hei.
Ei.
Ole kiltti ja tule takaisin.
Minäkin rakastan sinua.
Voi luoja.
Hei.
Anteeksi, satutanko sinua?
Voi luoja. Älä tee noin enää koskaan.
Mennään kotiin.
Joo.
Mennään kotiin.
Silloin sankarimme kukistivat suurimman uhan,
minkä Hyvän ja pahan koulu oli kohdannut.
Satujen maailma ei ollut tuhoutunut,
mutta se oli muuttunut lopullisesti.
Hyvä ja paha yhdessä, vai?
Yksi kouluko?
Mitäs nyt?
Kenties ykseys.
Ehkä jopa ystävyys.
No…
Ei kiirehditä. -Ei. Hiljaa hyvä tulee.
Heippa. -Sydämeni kuuluu toiselle.
Mitä tulee sankareihimme, paluutie Gavaldoniin avautui viimein,
sillä Agathan suudelma vapautti heidät.
Sillä mikä on todellisempaa kuin ystävien välinen rakkaus?
On parasta, että minä lähden.
Jos haluat jäädä tänne Tedrosin kanssa, ymmärrän kyllä.
Huolehdin äidistäsi.
Se olisi kunnia.
Kiitos.
En voi jättää ystävääni.
Kiitos, että halusit muuttua.
Toivottavasti näemme taas joku päivä.
Odota!
Molemmat tytöt otettiin vastaan avosylin -
ja avoimin mielin. He eivät olleet koskaan tunteneet oloaan niin erityiseksi.
Jotkin asiat tosin eivät koskaan muutu.
Noita! -Polttakaa noita!
Ellei sitten käytä voimiaan muuttaakseen niitä.
Voisi sanoa, että se on tarinamme loppu.
Mutta kun Tedrosin nuoli lävisti maailmojen välisen pyörteen…
Tarvitsen sinua, Agatha.
…kävi selväksi, että tämä oli vasta alkua.
PERUSTUU SOMAN CHAINANIN KIRJAAN
Tekstitys: Antti Rinta-Loppi