JÓK ÉS ROSSZAK ISKOLÁJA
Egykoron két hatalmas fivér alapított egy iskolát,
hogy egyensúlyt teremtsen Jó és Rossz között a mesevilágban.
Évezredeken át békében osztoztak a hatalmukon.
De soha semmi sem marad a régiben…
Ugye tudod, hogy csaltál?
A Párbajaréna szabályai világosak. Tilos a mágia.
Nem csalás, ha nyersz. Csak akkor csalás, ha rajtakapnak.
- Jöhet még egy kör? - Nem, nincs rá időnk.
A veled való párbaj az egyetlen örömöm.
Én is élvezem, de szükség van ránk.
Így járnak azok, akik a világ legfontosabb iskoláját vezetik.
Dögunalom.
Rafal, mit akarsz?
Csak még egy kört.
Mindketten varázsolhatunk.
Nincsenek szabályok.
Gyerünk, Rhian!
Mutasd meg, mit tudsz!
Addig nem állsz le…
Rafal, elég!
Neked talán igen, de én többé nem elégszem meg a felével.
Az egészet akarom.
Ne!
Rafal, mit tettél? Az…
Vérmágia.
Évek óta kutatom, de tegnap éjjel végre megleltem.
Rafal, nem véletlenül tiltott.
Felemészt. Képtelen leszel uralni.
Szeretem a káoszt.
Évezredekig a hősök malmára hajtottad a vizet.
Az egyensúlyt tartottam veled.
Most rajtam a sor.
Rafal…
Én szabom a feltételeket.
Merőben más világ lesz.
Együtt tudunk működni.
A Gonosz egyedül dolgozik.
A Gonosz nem osztozik.
És mire végzek,
a Gonosz sosem veszít.
Ne!
Bocsáss meg!
Sok emberöltővel később,
egy messzi-messzi földön,
egy új történet volt kibontakozóban…
Egyszer volt, hol nem volt,
volt egyszer egy lány, akit Sophie-nak hívtak.
Bátor teremtés volt,
roppant bájos, káprázatos szépség,
aki arra született, hogy megváltsa a világot.
Rendben, most mondom el utoljára.
te lusta, ebadta leányzó!
Vonszold ki a kényes valagadat az ágyból, most rögtön!
Sophie, tudom, hogy hallasz.
Valaki mentsen meg!
Jól van, ébren vagyok. Ne törd rám az ajtót!
Megteszem, ha nem jössz ki.
És ne babrálj egy órát a hajaddal!
Nekem legalább van hajam.
Jól van, higgadjatok le, fiúk!
Jó reggelt, drága családom!
Ne pazarold a paradicsomot, Sophie! Kell a raguba.
Ez nem lehet igaz.
Mindeközben, Gavaldon másik felén,
a város szélén,
egy szerény házikóban a Temetődombon,
élt egy leány, akit Agathának hívtak.
A fenébe!
Túl jó vagy a farkasszemnézésben, Kaszás.
Idejönnél egy percre, Aggie?
Dédanyád szerelmi bájitalát főzöm Grunfeld özvegynek.
De kell még bele valami.
- Bürök. - Hát persze!
Agathának fogalma sem volt róla, hogy az édesanyja valóban boszorkány-e,
ugyanis a bájitalai sosem hatottak.
De az édesanyja minden reményét Agathába vetette,
mert tudta, hogy a lányában megvan az, ami valakit valódi boszorkánnyá tesz.
Agatha kortársai hasonlóan vélekedtek erről.
Boszorkány!
- Égessük el! - Boszorkány!
Szervusztok, apró erdei barátaim!
- Nyomik! - Torzszülöttek!
- Utálom… - …ezt a várost.
Szerencsére ők ott voltak egymásnak.
A barátság két ily különböző lány között
valószínűtlennek tűnhet,
de különleges kötelék volt köztük…
Fuj, undorító!
…amelyet még zsenge korban kovácsoltak.
Miután Sophie édesanyja, az, aki a legjobban szerette őt, meghalt…
Sose feledd, milyen különleges vagy!
Egy nap majd megváltod a világot.
Aztán boldogan élsz, míg meg nem halsz.
…a sors olyan baráttal áldotta meg, aki még jobban szerette.
- Ki van ott? - Ezt neked készítettem.
Részvétem az anyukád miatt.
Aztán a falu óhajfája alatt
megpecsételték a köteléket, amelyről tudták, hogy egy életre szól.
Most komolyan, századjára mondom, hogy nem.
Nem kell teljes átalakítás legyen.
Elég egy uborkás szempakolás, vagy egy habkőradír a pórusaidra.
Helló, rusnyaság!
Nem válaszolsz neki?
Nem ő, te.
Rontást tettél Ericre.
- Az meg ki? - Nem tudom.
- Nyolc éve egy osztályba járunk. - Furán néztél rá.
És most mindene viszket.
- Bocs, de ez higiéniai bibi. - Hallottatok már a tetvekről?
Fogd be!
Jobbnak hiszitek magatokat nálunk, de az egyik sótlan, a másik ormótlan.
Szörnyszülöttek!
Én vagyok Eric.
Tudod, szerintem tetszel neki.
Kinek, Ericnek?
Bocs, de ki az az Eric?
Vennem kell egy kis bürköt anyámnak Mrs. Fishertől.
Megyek zöld rojtot szedni.
- Deauville-nél találkozunk. - Várj, Sophie, én…
Oké.
Nem gáz.
Boszorkány.
Egy boszorkány.
Szia!
Helló, kiskrapek!
Igen. Tetszik, mi?
Te vagy a lány, aki a temetőben él.
A temető mellett lakunk, igen.
Tudod, mindenki,
de tényleg mindenki azt mondja, hogy boszorkány vagy.
Tudod, mit csináltunk régen a boszorkányokkal Gavaldonban?
Máglyára küldtük őket.
További szép napot, pajti!
Nem akarunk boszikat látni a városban.
Felfogtad?
Veszélyt jelentenek Gavaldon derék polgáraira.
Kétlem, hogy vannak derék polgárok Gavaldonban.
- Jól vagy? - Igen, semmi bajom.
Menjünk innen!
Nézzünk be Deauville-hez, hátha jött valami új!
Nem kellene hazamenned?
Lássuk, hátha találunk valami jót!
DEAUVILLE MESÉSKÖNYVBOLTJA
A kedvenc Olvasóim!
Jó, hogy benéztetek. Tegnap jókora szállítmány érkezett.
- Jött szellemtörténet? - Láttam pár érdekeset.
És új tündérmese?
Semmi olyan, amit nem olvastál el már ezerszer, Sophie.
De ebben a ládában találtam pár rendkívül érdekes első kiadást.
Gyerünk, kutakodjatok bátran!
Talán őrültség,
de gondoltál már arra, hogy kilépj a komfortzónádból?
És mást is olvass a gyerekkönyveken kívül?
Mondjuk A homunkulusz vérét?
Kösz, nem.
De a Hamupipőke bármikor jöhet.
Nézd ezeket a ruhákat!
Megtaláltad.
Nézd csak a dombornyomást!
Ki az a JRI?
Nem ki, hanem mi. A Jók és Rosszak Iskolája.
Sosem hallottál róla?
- Hol van? - Senki sem tudja.
Egy másik korban, egy másik világban.
De a legenda szerint ott kezdődik minden igaz történet a tündérmesék mögött.
A Jók iskolája képzi a hősöket.
A Rosszak Iskolája pedig a gonoszokat.
- Legalábbis ezt beszélik. - Mármint a bolondokházában.
Nem vennék rá mérget.
Húsz évvel ezelőtt elragadtak a faluból egy lányt, Leonorát,
egy vérvörös égbolt alatt.
Úgy hitték, az Iskolának szüksége volt rá.
Mi történt vele?
Nem tudni.
Többé senki sem hallott róla.
Ez is egy módja, hogy kijussunk innen. Vesznek fel új diákokat?
Ugye csak viccelsz?
Persze.
„Kedves Jók és Rosszak Iskolája!
Jövendőbeli hercegnőként szeretnék felvételt nyerni előkelő intézményükbe.
Engedjék meg, hogy felsoroljam, mi is tesz engem páratlan jelöltté!
Kislány korom óta tudom,
arra születtem, hogy megváltsam a világot.”
Bármit hajlandó volt megtenni, hogy hátrahagyja jelenlegi életét…
Kérlek, létezz!
…így hát Sophie minden reményét a jövőjét illetően
az óhajfa hatalmába vetette.
- Utálom a mostohaanyámat. - Tessék?
Üresedés van a gyárban. Dolgozni küldene, hogy pénzt keressek.
Jövök veled. Nekem is tud melót szerezni?
Hogy olyan kiábrándító életet éljünk, mint mindenki más?
Anya azt mondta, nagy dolgokra vagyok hívatott.
Fontos dolgokra.
Szóval ma este elmegyek.
Várj, Sophie! Soha életedben nem jártál még Gavaldonon kívül.
Nem tudod, mi vár rád odakint. Egyikünk sem tudja.
Pont ez a lényeg!
Amíg itt rostokolok, semmi sem fog történni velem.
Nem akarok átlagos életet élni.
Nem fogok.
Nézd!
Emlékszel erre?
Igen, múlt héten megtaláltam a padláson.
Látod? Már tettél valami fontosat.
Aznap, amikor a barátom lettél.
Kérlek, nélküled nem bírnám ki ezen a helyen.
Beszélek a szüleiddel. Elmondom, hogy ez milyen igazságtalan.
Úgy foglak hívni: Sophie, Gavaldon királynője.
Még az átalakításba is belemegyek.
Csak kérlek, ne menj el!
- Oké. - Megígéred?
Megígérem.
Köszönöm!
„Sophie, Gavaldon királynője.”
Abban a pillanatban Sophie úgy döntött, többé nem fogja pusztán csak kívánni,
hogy az élete egy varázsütésre jóra forduljon.
Eljött az idő, hogy a kezébe vegye a sorsát.
Még akkor is, ha ez azt jelenti, hogy megszegi
a legjobb, és egyetlen barátnőjének tett ígéretét.
Nagyon sajnálom, Aggie.
De néhány kívánság túl erős ahhoz, hogy visszavonják.
GAVALDON HATÁRA
- Mégis el akarsz szökni? - Aggie, sajnálom.
Ez meg mi volt?
A vörös égbolt. Hát igaz!
Sophie!
El kell tűnnünk innen!
- Aggie, ezt kívántam. - Hogy mi?
Sophie!
Tarts ki!
Jövök.
Minden jót, Gavaldon!
Ég veled, középszerűség!
A soha viszont nem látásra, zéró ambíció!
Aggie, ne!
Kérlek, eressz el!
Kizárt! Sosem eresztelek el!
Ne!
Aggie, jó dolog volt, ami történt.
Sajnálom, Sophie, de nem kockáztathattam. Nem hagyhatom, hogy bajod essen.
Igen, tudom.
Te szent ég!
Aggie, ez csodás.
Nem, egyáltalán nem az.
Semmi baj.
Ott van. Létezik, igazam volt.
Aggie, nézd! Az biztosan a Jók Iskolája.
Olyan gyönyörű!
Várj, akkor az ott…
Egek! Ott van a másik.
Ez minden, amire valaha vágytam.
Én nem vágytam erre.
Sophie, vissza kell mennünk! Anya nem boldogul nélkülem.
Ez az izé biztos hazavisz, ha lerakott a Jóknál.
Veled együtt akarok hazamenni.
Ne, Aggie!
Ne! Engem kellett volna ledobnod a Jók Iskolájánál, nem őt!
Vigyél vissza, kérlek!
Várj! Nem érted. Én Jó vagyok…
Remek! A madár befalta a pólómat.
Azta!
Megfoghatom a hajad?
A legtöbb boszinak nincs hercegnőhaja.
Lefogadom, tortaillata van.
Imádom a tortát.
- Nem vagyok boszorkány. - Hé, hová mész?
Várj!
Segítség!
Állj be a sorba, újonc!
- Bocsi! - Nézz az orrod elé, nyomi!
Hé, ne!
Hallgassanak végig! Nem kellene itt lennem. Jó vagyok.
Apám! Utálom a beköltözés napját.
Hercegnőnek kéne lennem, nem gonosznak.
Ne!
Megölt egy tündért?
Mi?
- A rohadt… - Jóságos ég!
- Bizonyára eltévedtél. - Igen, az nem kifejezés.
Hogy jutok ki innen?
- Ez meg mi akar lenni? - Boszinak néz ki.
Szerintem troll.
Inkább démon.
Mintha púpos lenne.
Nem vagyok púpos.
Akkor rád férne egy szabó.
Hogy jutok át a másik iskolába?
Már a szagából tudtam.
Ez itt egy Soha.
Ide figyeljetek! Meg kell találnom a barátnőmet.
Mindegy. A tündérek majd eltüntetik.
Gyertek, hölgyek!
Mi van? Épp menni készültem.
Nem. Át kell mennem…
Hagyjátok ezt abba!
Mégis mit…
Ne! Eresszetek el!
Szálljatok le rólam!
Megint én. Örvendek!
Tisztább, mint a saját kezem. Higgy nekem!
- Amúgy Hort vagyok. - Hort?
Úgy hangzik, mintha öklendeznél.
Még sosem kaptam ennél szebb bókot.
Dilinyós.
Elnézést!
Itt tanít? Rossz iskolába kerültem.
Hát ez szörnyű! És valószínűtlen.
Vissza! Mi a neved?
Várj csak! Tudod, mit? Kitalálom.
Nem fogja tudni.
Sophie.
Gavaldonból.
- Eltaláltam? Mint mindig. - Félreértés történt.
- Én… - Az Olvasó vagy?
Olvasok, ha így érti.
Nem így értettem. Időről időre
egy roppant szerencsés jelölt a külvilágból felvételt nyer
ebbe a szent intézménybe.
Olvasóknak nevezzük őket.
Mert korábban csak olvashattak azokról a lenyűgöző kalandokról,
amelyek itt történnek.
És ha most megbocsátasz,
van pár sürgős elátkoznivalóm.
Kezdődjék a műsor!
Figyelem!
Figyelem, jövő Gonoszai!
Ha kinyitjátok apró, véreres szemeiteket,
a teremben megtaláljátok a hálótermek beosztását és az órarendeket.
Ajánlom, hogy magoljátok be mindkettőt! Ne hozzatok rám szégyent!
Te jó ég!
Soha többé ne érjetek hozzám!
Rendben. Oké. És én még azt hittem, a tündérek kedvesek.
Dicsőséget hozunk a nevére
Tuti, hogy a pokolra kerültem.
Bizony, ez itt a pokol.
Mi…
- Azt a rohadt… - Nocsak! Üdvözöllek!
Látom, megtaláltad a Piperetermet.
Szép munka, Agatha Gavaldonból.
Talán rendbe szedhetnéd magad az eligazítás előtt.
Jó alaposan.
Honnan tudja a nevem?
Onnan, hogy már vártalak.
Dovey professzor vagyok,
és bármiben segítek, amiben csak tudok.
Végre! A barátnőm, Sophie vágyott ide.
- Az a Soha? Nem. - Az a mi?
A barátnőd egy Soha.
Te viszont egy Valaha vagy.
Mi Valahák vagyunk, mert esélyünk van arra, hogy valaha
boldogan éljünk, míg meg nem halunk.
A Sohák viszont sohasem fognak.
A Rosszak Iskolája. A Jók Iskolája.
- A Rosszak… - Igen, felfogtam.
Nyilvánvalóan súlyos félreértés történt.
Nézzen csak rám!
Kedvesem,
nem abban mérjük valaki jóságát,
hogy milyen a külseje.
Nem, csakis a tetteink számítanak.
Ha itt vagy, bizonyára nagy erő lakozik benned.
Higgye el, nem.
Nos, lefogadom,
csak ki kell derítened, hogyan tudod előcsalogatni.
Érezd! Mert a varázslat érzésből ered.
Minél erősebb az érzés, annál nagyobb erővel bír egy bűbáj.
Ha elő tudsz csalogatni elég szenvedélyt,
akkor bármit elérhetsz.
Ez a tiéd.
- Ezt hogy csinálta? - Most mondtam.
- Oké. - Bizony.
Köszi a bűvészmutatványt!
További jó szórakozást a varázstrükkjeihez, hölgyem!
Én megkeresem a barátnőmet, hogy együtt hazamenjünk.
Megállni!
Ide figyelj! Ha hiba történt,
akkor azért valakit kipenderítenek innen,
és tűzbe vetik.
Így hát tegyünk úgy, mintha mi sem történt volna,
amíg a végére nem járunk a dolognak. Rendben?
Különben is, nem tudtok csak úgy hazasétálni innen.
Micsoda?
Jaj, tudom is! Adjuk rád az egyenruhádat!
Igen!
Igen! Odanézz!
Kitalálom. A pink nem a te színed.
Semmi gond.
Van még babarózsaszín, fukszia, púder,
ciklámen, hibiszkusz.
Nézd, mennyi szín!
Imádom a munkámat.
- Sophie! - Aggie!
- Vigyázz! - Hé!
Báli ruhát adtak rád?
Ülj le és fogd be, Olvasó!
- Várjon! - Mozgás!
Jól van.
Maradj is itt!
Hali!
Megint én.
Te szent ég!
Apa megtiltotta, hogy Olvasókkal dumáljak. Balszerencsét hoznak.
Biztosan olvastál apámról. Ő Hook kapitány.
Elég menő hajója van.
Kérsz egy harit? Finom, rothadt.
- Báj és kellem előre. - Ha ragaszkodsz hozzá.
Örülök, hogy egyetértünk.
Üdvözlök minden elsőéves hallgatót!
Dovey professzor vagyok,
a Jók Iskolájának dékánja.
Valahák!
Én pedig Lady Lesso vagyok, a Rosszak Iskolájának dékánja.
Végetek!
- A Jók Iskolájában nincsenek fiúk? - De, rengeteg.
Készülj a hányingerre!
A hagyomány szerint a tavalyi év győztes iskolájának tanulói…
Azaz a mieink. Nem hihetetlen?
- De, az. - …megtisztelnek minket azzal,
hogy bemutatót tartanak bámulatos lovagi képességeikről.
Uraim!
Micsoda lúzerek!
Egek!
Hát nem csodálatosak?
Fiúk, ha vége a táncbemutatónak,
jöjjön a valódi harc!
Jaj, ne!
Mit szóltok?
Ez meg kicsoda?
Tedros!
A faterja király volt,
szóval nyilván saját hülye belépő jár neki.
Tudjátok, mit? Megkönnyítem a dolgotokat.
Támadás!
Ez az!
Nem tudom, mitől olyan nagy cucc, ha valakinek kerek asztala van.
Artúr király az apja?
Uncsi.
Azta!
Szép volt.
Lássuk, hogy boldogulsz egy igazi bunyóban, szépfiú!
Készülj a halálra!
Kapd el!
Ugyan már!
Ha már harcolnak, harcoljanak rendesen!
Ne már, ez csalás!
Varázskarddal bárki képes erre.
Ez nem igazságos.
Az Excalibur.
Most komolyan?
Tudom, olyan gonosz vagyok!
A fenébe!
Milyen kedves tőletek, hogy újra veszítettetek!
Bravó!
Micsoda hősies győzelem!
Nézzétek…
- Elnézést, kisasszony! Úgy hiszem… - Hogy nem tartozom ide? Igen, tudom.
Amúgy sem kell a hülye rózsád.
Ja, és egyébként így néz ki egy normális lány.
Nekem szánta.
Normális lány!
Szabad a hely mellettem, Teddy.
Csak hogy tisztázzuk, nem tudod, mit akartam mondani, de szép próbálkozás.
Milyen illata volt?
Ego.
E két iskolában
eloszlatunk minden kétséget,
és lelketeket a lehető legtisztábbá tesszük.
Tisztán jóvá.
Vagy tisztán gonosszá.
Jövőbeli hősök és gonoszok,
titeket választottunk ki arra,
hogy megóvjátok és fenntartsátok
az egyensúlyt Jó és Rossz között.
Ha az az egyensúly valaha felborul…
Ebbe szükségtelen belemennünk új barátaink előtt, nem igaz?
Oly vidám ez az első nap!
Ne legyünk ünneprontók!
Különben is, biztos vagyok benne,
hogy ez az új évfolyam kivételesen fog teljesíteni.
És mint egykoron szüleitek, ti is azért vagytok itt,
mert a mesevilágnak szüksége van nagy hősökre és gonoszokra,
akik megtanítják a külvilág lakóinak, hogyan alakítsák sorsukat a döntéseikkel.
Engedelmeskedjetek, legyetek szorgalmasak, és ne feledjétek!
A Ténetész csak a legjobbakat választja ki saját történetük főszereplőjévé.
Mi van, ha rossz iskolába kerültünk?
Vagy ha hiba történt, és azonnal haza kell mennünk?
A Jók és Rosszak Iskolájában sosem történnek hibák.
Szóval, kellemes szemesztert!
Minden tanuló fáradjon a számára kijelölt hálóterembe!
Nagyszerű!
A Jók nem laknak Rosszakkal.
Reena! Szólj a tündéreknek, hogy fogják a poggyászomat!
Kiköltözöm innen.
Úgy fogsz hiányozni!
Ne tegyél tönkre semmit
Szép álmokat, Soha!
Hé!
Nem, nem értitek. Meg kell találnom a barátnőmet.
Mondtam, hogy mi kapjuk.
Hadd találjam ki!
A neved Belle. Vagy Anasztázia. Vagy Cukorfalat?
Igazából Sophie-nak hívnak.
Faragatlan tuskók!
Üdv a 66-os szobában!
Dot vagyok, Robert de Rainault lánya.
- Robert… - Na ne már!
A nottinghami bíró.
Nem fontos. Nem olyan híres.
Igen, ugyan ki hallott Robin Hoodról?
Tanulj egy kis történelmet, habcsók!
Na szóval, ő itt Anadil.
Ez az bűbájos tünemény pedig Hester.
Alhatsz mellettem, Sophie.
Ez elég fura név egy gonosznak.
Ugyan, kérlek!
- Világos, hogy nem gonosz. - Persze, hogy nem.
Nézzetek rám!
Boszorkánynak nézek ki?
Vagy trollnak, vagy undorító vén banyának?
Az a vén banya az anyám.
Oké, ne nézz le, Agatha!
Az csak egy kupidó. Minden jó.
Oké, ne legyél béna!
Ne legyél béna! Menni fog.
Helló!
A tanulók nem mászkálhatnak a párkányon.
Készülj a büntetésre!
És még azt hittem, Gavaldonban rossz.
Oké, hercegnő, mi olyan fontos, hogy muszáj volt felmásznunk ide?
Magas sarkúban vagyok.
Az Olvasók.
Erősködnek, hogy rossz iskolában vannak.
És valami tényleg nem stimmel.
Egyedül az nem stimmel,
hogy az igazgató úgy döntött, idehozza őket.
És ha tényleg hibázott?
Mi van, ha rossz iskolába kerültek, és valami szörnyűség fog történni?
Sosem ismerné be.
Egyikünket vádolná, hogy mentse magát,
és akkor tudod, mi történne.
Nem történt hiba. Különben is, azt hittem, örülni fogsz.
Megint egy lusta semmirekellőt varrtak a nyakamba.
Sophie Gavaldonból.
Tessék? Dehogy! Ezt hogy érted?
Ugyan, kérlek! A Rosszak több mint 200 éve nem győztek.
Párszor elég közel jártatok.
Azzal nem megyünk semmire!
Jobban kell hajtanom a tanulóimat.
Ha a Rosszak nem ugyanolyan erősek mint a Jók,
a világ kibillen az egyensúlyából.
Most ha megbocsátasz,
rengeteg dolgom van.
Lesso!
Maradj távol Sophie-tól, kis boszorkány!
Be kell teljesítenie a végzetét.
Most már hozzám tartozik.
Hol vagy, Sophie?
Anyukád belül biztosan gyönyörű.
Át kell jutnom a másik suliba. Jó vagyok.
Jól tetteted, hogy az vagy.
Nem vagyok gonosz.
Majd a tudomány eldönti.
Ha Jó, a tündérek zuhanás közben elkapják,
de ha a koponyája szétloccsan a sziklákon, és szörnyethal,
akkor Rossz.
A második, legyen a második!
De hiszen gonosz, csak még nem tud róla.
Nem, Jó vagyok.
Úgy nyafog, mint egy Valaha.
A szaga is olyan.
A haja is olyan.
- Vagy olyan volt. - Hé!
Csak a hajamat ne!
Bizonyíték kell? Akkor nézz bele egy tükörbe!
Te banya!
Mondtam. Tutira gonosz.
Sophie!
Aggie!
Aggie! Szia!
- Gyere! - Várj! Hová megyünk?
Kijuttatlak innen.
- Szuper. - Nem az.
Valami izé rád vadászik.
Láttam.
Oké, most mindennek véget vetünk.
Aggie, ne! Nem éri meg.
Gyere!
Agatha terve egyszerű volt.
Megkeresik az igazgatót,
és közvetlenül tőle kérnek engedélyt, hogy elhagyhassák az iskolát.
Csupán egy gond volt.
Hogy jutunk be?
Tutira itt jött fel. Láttam.
Hahó! Hall engem?
Remek.
Most idefent ragadtunk.
Vajon készen álltak arra, ami az árnyak mögül leselkedett reájuk?
Agatha a sötétségbe kiáltott.
Hahó!
De senki sem felelt.
Ki az?
Sophie észrevette, hogy a fal mellett könyvek sorakoznak,
telis-tele történetekkel a világ minden tájáról.
Halljuk, ahogy narrál minket, maga kretén.
Ha ránk akart ijeszteni, nem vált be.
Kaparászást hallottak a sötétben. Óvatos léptekkel közeledtek hozzá.
Ugye csak szórakozol velem?
Ez csak egy hülye toll?
Sophie, várj!
Ne érj hozzá!
Még egy tanuló sem jutott be ide. Tudtam, hogy különlegesek vagytok.
A Ténetész már az érkezésetek előtt elkezdte írni a meséteket.
Ezért állok oly értetlenül azelőtt,
hogy itt akarjátok hagyni az iskolát.
Ő akar elmenni, én nem.
Sophie, ki kell juttatnom téged!
Hölgyeim, biztosíthatlak titeket, hogy itt biztonságban vagytok.
Mindentől megvédjük az Olvasóinkat.
Valóban? Az imént láttam egy hömpölygő vértornyot,
ami Sophie-ra vadászik.
Kedvesem, annyi szellem és személyre szabott átok kering errefelé,
hogy már én sem tartom számon.
Szerintem veszélyben van.
Szóval sajnos nem tudunk itt vesztegelni,
amíg kiképeznek minket ostoba meseszereplőkké.
A végzőseink valódi, világmegváltó kalandokat élnek át,
amelyekből aztán a világmegváltó történetek születnek.
Azt akarja mondani,
hogy Hófehérke, Hamupipőke és az égig érő paszuly létezett?
Akárcsak Herkules
és Szindbád
és El Cid
és mindenki más, akik megküzdöttek a gonosz erőkkel.
Segítünk nektek beteljesíteni a sorsotokat.
És én pontosan ezt akarom. De rossz iskolába rakott.
A Jóknál a helyem.
Hibát követett el.
Uram!
Talán így van. De be kell bizonyítanod!
Miért, ha az ön hibája?
Azért, mert ha a Ténetész már papírra vetett valamit,
csak ő alakíthat a történeten.
Ez nevetséges.
Hogyan érjük el, hogy meggondolja magát? Van egyáltalán agya?
Van, bizony.
Egyetlen módon érhetitek el a célotokat.
Mi az az egyetlen dolog, ami a Gonosznak nem lehet,
de a Jóknak nélkülözhetetlen?
Én tudom. Jó modor.
Egy kastély.
Csodálatos haj. Egy ló.
Igaz szerelem.
Amely hagyományosan egy csókban nyilvánul meg.
Ezek szerint…
Nem hiszem el, hogy ezt mondom.
Ha Sophie megcsókolja az igaz szerelmét.
az bizonyítaná Őpennaságának, hogy maga hibázott?
Ha valaki a Rosszak Iskolájából elnyerné az igaz szerelem csókját,
az mindent megváltoztatna.
- Átmehetnék a másik suliba? - Sophie!
Mindig is erre vágytam. Nem mehetek vissza Gavaldonba a régi életemhez.
Ez egy vissza nem térő lehetőség!
Kérlek, hadd tegyem meg!
Átgondolom.
Nagyszerű.
Nos, úgy látom, valakinek találnia kell egy herceget, akit megcsókolhat.
De ne feledd, kedves Olvasó,
hogy minden csóknak ára van.
Ez meg mit jelent?
Jó reggelt, kedveseim! Hasatokra süt a nap.
A szemeszter első eseményéig, a Valahabálig alig két hetünk maradt,
és még sokat kell tanulnotok.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Jó reggelt, Agatha!
Ki az ágyból, hitvány semmirekellők!
SOPHIE CSÓKJELÖLTJEI
Ki az ott?
- A sötétbarna hajú. - Tristan.
Elkaptam a rózsáját.
Remélem, meghív a Valahabálba.
Egy fiúnak el kell hívnia, vagy megbuksz.
És jobb, ha nem buksz meg.
Három bukás után neked annyi.
Úgy érted, kicsapnak?
Nem.
Átváltoztatnak valami mássá.
Mondjuk beszélő teáskannává,
vagy egérré, vagy valami rosszabbá.
Úgy érted, örökre? Mi van?
Rondítkozás.
Miért is kell rondának lennünk?
Hort! Ébresztő!
Hogy megríkassuk a gyerekeket.
Helytelen.
Az csak a hab a tortán.
Miért kell visszataszítónak és förtelmesek lennünk?
Erre én is kíváncsi vagyok.
Ha nem törődtök a külsőtökkel,
kénytelenek vagytok használni az eszeteket.
A csúfság szabadság!
Kiesett egy fogam.
Undorító, de engem nem érdekel.
Ez a valódi hatalom.
Csendet, hölgyeim!
Anemone professzor vagyok,
és megmutatom nektek,
hogyan válhattok igazán erős nőkké,
a szépségetek révén.
Egy hölgy fegyvere a mosolya
az életért és az igaz szerelemért vívott csatában.
Szóval, fel a tükrökkel!
Támadás!
- Csodás, Reena. - Köszönöm, professzor!
Káprázatos, Beatrix.
Sajnálom, de ezt nem veszi be a gyomrom.
Mosoly? Ez lenne a nagy fegyverünk?
A mosolygás szigorú követelmény a kurzus teljesítéséhez.
Szóval, hadd lássam a mosolyodat, ha nem akarsz megbukni.
A mosolyomat?
Félek.
Várjunk! Ez meg mi?
Megbuktál, Olvasó.
Megbuktatott, mert rosszul mosolygok?
Igen.
Lássunk munkához!
Most rajta, igyátok meg, és meglátjátok,
milyen rondák és erősek tudtok lenni.
Olvasó!
Te leszel az első.
Nem, nem akarok ronda lenni.
Az nem én vagyok.
Egyelőre. Hort!
Igen, uram, Manly professzor!
Sajnálom.
De ne aggódj, én utána is szépnek foglak látni.
Te vagy Agatha, ugye?
- Helló! - Nem bánod, ha leülök?
- Dehogy! - Remek.
Ha szeretnél.
Gregor vagyok.
Szőke Gregor.
Szőke Herceg fia.
Mondjuk nem vagyok túl szőke.
- Agatha. - Hallom, el akarsz menni.
Hát, én sem akarok itt lenni.
- Nem? - Nekem nem való a herceglét.
Én nem ilyen vagyok.
Tudod, mire vágyom? Hogy saját vegyesboltot nyissak.
- Most komolyan? - Igen.
Imádom az ételeket, de húst nem árulnék, mert nem bírom a vért.
Ezért buktam meg tegnap. Megvágtak egy párbajban.
Megbuktattak egy apró vágás miatt?
Nem egészen.
A vér láttán elájultam a nehézpáncélzatomban.
Egy domb tetején voltam, szóval elkezdtem legurulni,
és mindenkit feldöntöttem.
Jó lesz nekem a vegyesbolt, nem?
Szerintem tedd azt, ami boldoggá tesz, Gregor.
Ne haragudj, megbocsátasz?
Persze. Még találkozunk, Agatha.
Köszi!
- Valaki rád támadt? - Igen.
Pár ebihal.
Rondítkozás órán.
Én megbuktam szépségből.
- Melyik része nem ment? - A mosolygás.
A mosolygás?
Hagyjuk! Találtam neked egy herceget.
Már megtaláltam az igaz szerelmemet. Tedros.
Kötelék van köztünk, mióta megláttuk egymást.
Plusz külsőleg is passzolunk.
Beatrix sajnos már megkaparintotta.
Szerinted csinosabb nálam?
Csak azt mondom, hogy olyan kell, aki most szabad.
De igaz szerelem csókja kell.
Sophie, a csók az csók.
Valóban?
Látod? Semmi sem történt. Igaz szerelemnek kell lennie.
- Én benne vagyok egy laza dologban. - Hát nem édes?
Add ezt oda neki, és mondd el, milyen kedves vagyok.
És ne viselkedj furán!
Tudod, mire gondolok. Ne beszélj a macskádról!
- Jól van. - Rendben.
Érd el, hogy érdeklődjön irántam! A többit elintézem.
Szállj le rólam!
Te meg ki vagy?
Én vagyok a Kék Erdő törpéje.
Azt hittem, a törpék alacsonyak.
Azt hittem, a hercegnők szeretetreméltóak.
Jó napot, tanulók! Sorakozó!
Mindenkinek fel kell iratkoznia, hogy tudjam, ki élte túl.
Szia, normális lány!
Hogy megy a gondolatolvasás?
Ja, igen. Ne haragudj, az…
Nagyon feszült voltam, amikor idekerültem.
Igen, ez a hely gyakran azt váltja ki az emberből.
Még sosem láttam így felcsattanni egy hercegnőt.
Lenyűgöző volt.
Általában a szempillájukat rebegtetik?
Igen, ami elképesztően unalmas. Szóval kösz, hogy nem vagy unalmas.
Igazából tök unalmas vagyok.
Egyedül a macskám nem tart annak.
Nem, én…
Azt mondják, a macskák jó emberismerők.
- Azt mondják? - Fogják.
Most, hogy kimondtam.
Elég híres vagyok errefelé.
Első számú mesebeli herceg, ilyesmi.
Szerintem ha király leszel,
keresniük kell majd egy nagyobb koronát az öntelt hólyag fejedre.
Szép volt!
Ez a tiéd.
- Igen? - Nem tőlem.
- A barátnőmtől, Sophie küldi. - Az a meseszép hajú boszorkány?
Nem, ő nem boszorkány, csak rossz iskolába került.
Az kizárt, normális lány. Tutira átver téged.
Nem, nem kizárt.
Higgy nekem! Sophie hercegnőnek született.
Amúgy Agathának hívnak.
Agatha.
Sokkal jobb.
Mert tutira nem vagy normális.
Jó értelemben.
Jól van, mozgás, gyerekek! Gyertek ide!
Lepénylesőket befogni!
Yuba vagyok, az iskola erdei túlélési szakértője.
Több száz évig éltem erdőkben, és sosem haltam meg.
Vagy ha igen, akkor elfelejtettem.
Csak egy kis törpehumor.
Rendben, akkor hát vágjunk bele!
Kinyitom a kaput.
Gyerünk!
Tárulj!
Nyissátok ki ezt a kibaltázott ajtót!
Köszönöm!
Kövessetek, gyerekek!
Semmilyen kalandot sem éltek túl, ha nem boldogultok az erdőben.
A Kék Erdő felkészít titeket minden veszélyre, ami leselkedhet rátok.
Szia!
Mi történt a homlokoddal?
Ma reggel megbuktam lovaglásból.
Kiderült, hogy a lovakhoz sem értek.
És a látásom sem az igazi.
A vegyesbolt egyre jobb ötletnek tűnik, nem?
Maradj távol Tedrostól, te liba!
Ő az enyém.
Szia!
Gyertek!
Nézzétek ezeket a szépséges árvácskabokrokat!
De ahogyan a tündérmesékből is tudjuk,
a szépség néha halálos is lehet.
Pimasz kis virág.
Egy ilyen csokrot nem szívesen kapnék el egy esküvőn.
Törpehumor.
Jól van.
Ne aggódj, Gregor!
Nem tud megtámadni. Semmi baj.
Utálom ezt a helyet.
Gyorsan! Gyerünk!
Ez Yuba kedvenc helye.
A tökföld.
Nappal ártalmatlan, de éjszaka hátborzongató horrorvilággá válik,
ahol levadásznak a kaszások,
megisszák a véredet,
és jó pénzért eladják a végtagjaidat.
Kaszások? Mik azok?
Például ez is az.
Az csak egy madárijesztő.
Akkor gondolom, az árvácskák is csak virágok.
Ne feledjétek! Csak a leggonoszabbak tudják jónak álcázni magukat.
- Ki kell jutnom! - Rossz ötlet.
- Eressz el! - Gregor, hagyd abba!
Kétszer már megbuktál.
Gregor!
Gregor, nem tudod, mit fognak tenni veled.
- Gyere vissza! - Nem lesz bajom.
Segítség!
Agatha!
Gregor?
Minden Gonosz tehetséges valamiben, amiből nagy erejű fegyver kovácsolhat,
hogy legyőzze a nemezisét.
Mi az a nemezis?
Az ősellenséged.
A mesétek csak akkor ér véget, ha egyikőtök elpusztul.
Szeretném, ha elkápráztatnátok azzal,
amiben szerintetek tehetségesek vagytok.
Hort, te kezded.
Nos, rontásórán dolgoztam a vérfarkaserőmön.
Ezt nézze!
Jól van.
Ha egy vézna, csupasz vérfarkasra van szükségem,
mindenképp neked szólok majd. Ülj le!
Dot? Kérlek, mondd, hogy ennél ügyesebb vagy!
Ezt nézze!
Meg van mérgezve?
Hát, lehetne.
Hát, jobb, mint egy kósza szőrszál.
Ezzel tudunk mit kezdeni.
Sophie!
A Jók magukhoz tudják szólítani az erdei állatokat.
- A kis mókusaimmal mindig ezt csináltuk. - Apám, add már fel!
Szólíts ide egy sziklát, és ugorj le róla!
Éld ki máson az anyakomplexusodat!
Ne merészelj anyámról beszélni!
Semmit sem tudsz róla.
Annyit tudok, hogy sikerült egy dühöngő őrültet nevelnie.
Tiszta szívemből gyűlöllek, hitvány liba!
És mindent, amit képviselsz.
Ami bizonyítja, hogy rossz iskolában vagyok.
El akarsz menni innen, hercegnő?
Ez a dühöngő őrült örömmel felhasználná arra a tehetségét,
hogy végleg megszabaduljon tőled.
Ez pompás.
Vigyázz!
Vigyázz, Olvasó, mindjárt elkap.
Használd a tehetségedet!
De nem tudom, mi az.
A kis mókusaid, Sophie! Szólítsd ide a mókusaidat!
Segítség!
Úgy látom, a mókusok sem szeretnek téged.
Szegény kis hercegnő!
- Megszabadítalak a szenvedéstől. - Meg fogja ölni!
Ne!
Sophie, amíg nem végezted el az iskolát, nem ölhetsz meg senkit. Állítsd le őket!
Elég!
Te szent ég!
Rafal.
Fantasztikus vagy.
Sophie!
El az útból!
Hester!
Jól van, semmi baj.
Rendbe fogsz jönni. Lélegezz!
Nem lesz semmi baj.
Az meg ki? Ki az a Rafal?
Többé ne mondd ki a nevét!
Csakis nekem.
Ki ő, és honnan ismer engem?
Ő az igazgató fivére.
Egykoron ő volt a leghatalmasabb lény az iskolában.
Mióta eltűnt, a Rossz egyszer sem győzött.
De a te erőd valahogy felkeltette a figyelmét.
Nem kell az erőm, át akarok menni…
Hagyd abba a nyafogást!
Az, amit a tanteremben tettél,
bizonyítja, hogy jó helyen vagy.
Nem az számít, minek tartod magad, hanem az, hogy mit teszel, Sophie.
Most menj!
És ne szólj senkinek!
Ha Rafal újra meglátogat, azonnal szólj nekem!
Nyomás!
Ha ő a kiválasztott, Rafal…
Minden tőlem telhetőt megteszek, hogy a tiéd legyen.
Szerelmem!
Nem.
Mi nem utálunk senkit.
Az a Rosszak reszortja.
A Jó szeret.
A Rossz támad.
A Jó védekezik.
Chinen, mikor megengedett a Jónak, hogy támadjon?
Nem megengedett. A Jó csaj védekezhet.
Ha a Jó támadnak először, akkor többé nem lehetne Jónak nevezni.
Pontosan.
Mondja, mit tettek vele?
Parancsolsz?
Gregor háromszor megbukott,
aztán a fájdalomtól üvöltve felszívódott.
Mivé változtatták?
Mindenkinek követnie kell az iskola szabályait.
Nincsenek kivételek.
Hölgyeim, ahogy mondtam,
a Rossznak számtalan fegyvere van,
de nekünk…
Nekünk itt vannak az állatok.
A szárazföldi állatok, a vízi állatok.
Így hát, hölgyeim, meg bemutatom nektek
az óhajhalakat,
a tündöklő vízi barátainkat,
akik megértenek minket és a legmélyebb vágyainkat.
Azért, mert régen tanulók voltak?
Elég legyen!
Nem mindenkinek adatik meg a saját meséje.
Így legalább ők is részesei lehetnek valaki más hepiendjének.
Hölgyek, ha elég erősen kívántok,
akkor megeshet, hogy valóra váltják.
Ki kezdi?
Én!
Kiko.
Tristan az. Szeret engem.
Hadd próbáljam meg!
El az útból, Kiko!
Mozgás! Menj innen!
Tedros.
Tökéletesek vagyunk együtt.
A Valahabál,
ahol jövő héten közületek sokan megkapják majd életük első csókját.
Agatha!
Te jössz!
Bármi lehet?
Bármi, amire a szíved mélyén vágysz.
Azt kívánom, hogy hazajussunk. Mindannyian.
Mit művelsz?
Mi történik?
Elég volt, Agatha, hagyd abba!
Nem tudom elengedni.
Hátra!
Már száz éve, hogy megbuktam.
Azóta kívánságokat teljesítek.
Te kívántad azt először, hogy szabad legyek,
hogy hazatérhessek.
Köszönöm!
Fussatok! Meneküljetek!
Futás!
Agatha, tűnj onnan!
Állj fel!
Kelj fel!
Gregor?
Gregor!
- Ne menj oda hozzá! - Gregor!
Gregor, nem tudom, hogy tudok-e segíteni neked.
De ha tudok, segíteni fogok.
Megmentelek!
Ne félj, Agatha!
Jól vagy?
Mit tettél? A barátom volt.
Meg akart ölni. Megmentettelek.
Te öntelt barom, megölted!
Nem! Tedros megmentette az életedet.
Mindenki menjen a hálótermébe! A többi óra ma elmarad.
Te velem jössz. Nyomás!
Gyerünk!
Gregor, nagyon sajnálom.
- Agatha… - Hagyjon békén!
Ezt nevezi maga Jónak?
Megölnek egy kedves fiút,
csak mert nem felel meg a lehetetlen elvárásaiknak?
Mégis mi ebben a jó?
Agatha, itt mindenkinek megvan a szerepe. Idővel majd megérted.
Nem fogom.
Mondtam, hogy nem tartozom ide.
Neked meg mi bajod?
Egykoron a Jó valódi volt és igaz,
de most minden az énközpontú maximalizmusról szól.
Te viszont arra használtad a kívánságodat, hogy megmentsd azt a szegény lányt.
Emlékszel, hogy a varázslat az érzésekből ered?
A legerősebb érzés az empátia.
A szenvedély, amint az imént láttam, bizonyítja,
hogy te, ifjú hölgy, pontosan ott vagy ahová tartozol.
Te vagy az első igaz hercegnő ebben az iskolában,
már nagyon hosszú ideje.
- Beszélnünk… - …kell!
Átadtad a levelemet?
Igen, de valami szörnyű dolog folyik itt.
Na ne mondd!
Egy méhraj formájában meglátogatott a világ leggonoszabb embere.
- Valami Rafal nevű pasas. - Őt láttam.
El kell tűnnünk! Csók ide vagy oda.
- Várj! Mit mondott Tedros? - Hogy a barátnődnek durva a jobbhorga.
Jaj, ne! Mi történt a szemeddel?
Kérdezd a barátnődet!
Megütötted?
Aggie, miért?
Mert volt képem megmenteni az életét.
Odakint találkozunk, ha megtetted, amit kell.
Sajnálom.
Eléggé forrófejű tud lenni. És úgy tűnik, erőszakos is.
Sophie, igaz?
Aha.
Jól bánsz a szavakkal.
Csak így tudtam találkozni veled.
Totál el vagyunk különítve.
Na, igen. A Jó és Rossz legyen csak külön! Az úgy tiszta.
Kivéve, ha akkora peched van, hogy rossz suliba raktak.
Nem rakták rossz iskolába,
és egyáltalán nem szabadna hercegekkel cseverésznie.
- Ne! - Azért nem kell elráncigálni! Mi a…
Tedros, nem csináltam semmit!
Hé!
Ő Rossz, Teddy. Majd ők gondoskodnak róla.
Hová visznek?
- A Nyafogdába. - Hová?
Ne! Nem tettem semmi rosszat!
Pontosan ezért vagy itt.
Te.
Akit Rafal mind közül kiválasztott.
Te lehetnél a megmentő, akire az iskolánk várt.
De nem. Te arra pazarlod az idődet,
hogy ostoba Valaha hercegek után rohanj.
Kérem, ne bántson!
Nagyszerű képességgel áldott meg a sors, Sophie.
Nem hagyom, hogy eltékozold.
Eljött az idő…
hogy beismerd, melyik oldalon állsz.
Rafalnak olyanra van szüksége, aki igazán gonosz.
Világos, hogy a szépséged visszatart téged és másokat abban,
hogy elfogadjátok, ki is vagy valójában.
Ne!
Fafej, állj meg!
Egek, ezúttal mit tettem?
Ott álltál, miközben az egyik óriásdög elrángatta a sikoltozó Sophie-t.
Hercegnőket mentek, a Rosszakat legyőzöm.
Tudod, ki a Rossz?
Szó szerint ez az iskolájuk neve.
Én Jó vagyok. Ezt kell tennem. Ezt várják el tőlem.
- Fogd már fel hogy működik ez a hely! - Felfogtam, és nevetséges.
Az a csontmadár, amit megöltél?
Igen, az Gregor volt.
Nem ő volt, azt tudtam volna.
De nem tudtad.
Biztos?
Kérdezd Dovey-t! Aztán meséld el újra, hogy ismersz rá a Gonoszra!
Most az egyszer használd az eszed!
Belénk akarják sulykolni, hogy minden fekete-fehér.
Gondolkozz! Meglepő dolgokra juthatsz.
Miért történik ez velem?
Mert ez a végzeted.
Rafal?
Több lehetsz, mint amiről valaha álmodtál, Sophie. Elvégre…
Sose feledd, milyen különleges vagy!
Egy nap majd megváltod a világot.
Valóban különleges vagy, Sophie.
De ők nem hajlandók beismerni.
Őszinte voltál. Kedves. Türelmes. De belátták, hogy Jó vagy?
Nem.
Csakis bennem bízhatsz.
Ne foglalkozz a szabályaikkal!
Tedd, amit akarsz, amikor csak akarod.
És ha nem adják meg neked, ami a tiéd…
vedd el!
Rafal szavain felbuzdulva
Sophie úgy döntött, hogy mindent meg fog tenni azért,
hogy megszerezze Tedrost, és vele az igaz szerelem csókját.
Elhagytál valamit?
Vagy csak egy ütni való arcot keresel?
Nem találom Sophie-t. Tudni szeretném, hogy jól van-e.
Kétlem, hogy ezt kihagyná.
Nagy nap a mai.
Végre minden tanuló hozzájut a varázserejéhez.
Figyelj! Tudnod kell, hogy egyesek boszorkánynak tartanak.
- Nem először hallom. - Nos…
Csak hogy tudd, szerintem nem vagy az.
Valóban?
Akkor mi vagyok?
Bárcsak tudnám!
Más vagy, mint bárki, akivel valaha találkoztam.
Én… Nekem ezt nem szabad.
Mit? Megbotlani?
Fogjátok be!
Mindenki üljön le!
Kezdjük!
Ahhoz, hogy hozzájussatok a varázserőtökhöz,
a felszínre kell hoznotok magatokban az ujjvilágolás képességét.
Miután elsajátítottátok, meglátjátok, az ujjvilágolás felbecsülhetetlen.
Alig várom!
Azt mondják, egyesek állattá tudnak változni.
Én cicává akarok változni, hogy a kályha mellett alhassak.
Olyan jó meleg lenne!
Kezdhetjük?
Ne féljetek, Valahák! A Jó nem érez fájdalmat.
Sohák!
Ez fájni fog.
Oké.
Sorakozó!
Csodás.
Az ujjvilágolás segít nektek felfedezni a bennetek lakozó erőt.
Köszönöm, asszonyom!
Ha az ujjatok világlani kezd,
az azt jelenti, hogy a felszínre törő érzelmeitek
elég erősek ahhoz, hogy varázsoljatok.
Minél erősebb az érzelem…
annál erősebb a varázslat.
Ugye nem késtem el?
Ez meg mi?
Ez? Kiderült, hogy csak szívességet tett.
Már rám fért egy átalakítás.
Most pedig, ha megtenné, hogy aktiválja az erőmet,
szörnyen lekötelezne.
Köszönöm!
Fegyverszünet?
Ki kér arcpakolást?
Célozz!
Akár Jó vagy, akár Rossz,
szépnek lenni teljes embert kívánó feladat.
ARTÚR KIRÁLY
Beszélnünk kell!
Miről?
- Ura vagyok a helyzetnek. - Szerintem meg nem.
Fogadjak el szerelmi tanácsot egy lánytól, aki régen turhaszobrokat csinált?
Miért viselkedsz így?
Meguntam, hogy a szánalmas kis Sophie legyek.
A lány, aki megvédett a serpenyővel, nem volt szánalmas.
Tetszik az új énem.
Oké, mi van a könyvvel?
Tedros apja a szépsége miatt vette feleségül Guinevere-t,
aki aztán megcsalta Lancelottal.
Artúr elvesztette a trónt, és belehalt a szívfájdalomba.
És most ezzel mit kezdjek? Hozzam fel a randinkon?
Nem érted? Azok után, ami az apjával történt,
nem fog belezúgni valakibe, csak azért, mert dögös.
Be kell bizonyítanunk neki, hogy Jó vagy,
mindenki előtt, úgy, hogy senki se vonhassa kétségbe.
Jó.
Mit kell tennem?
Helló!
Bocs, elvontam a figyelmedet.
Semmi sem vonja el.
Akkor talán szerencsét hozok.
Ne bízd el magad!
Hercegtörvény. Ha tiszta szívű vagy, a nyíl egyenesen repül.
Mit művelsz?
Ahonnan jövök, a lányoknak is szabad, amit a fiúknak.
Semmi köze ahhoz, hogy lány vagy.
A Soháknak ez nem megy.
Tudod, mert nem tiszta szívűek.
Megmondtam, nem vagyok Soha.
Jól van, rajta, te nem Soha!
Ezt húzd be!
Feszítsd meg, fogd lazábban!
Segít, ha a célpontra koncentrálsz.
Rajta, lőj!
Nem kételkedtem benned.
Van kedved lógni?
Nem tudom. Kivel?
Egy herceggel, aki meg akar ismerni.
Te jössz!
Árulók.
Mindjárt elhányom magam.
Mit eszik a srácon?
Mindannyiunkra nézve sértés.
Ez nem helyes. Sajnálom, de így van.
Ez nagyon nem jó.
Sophie az enyém.
Vagyis a miénk. Ő egy Soha.
Felfordul tőle a gyomrom.
Együk meg őket!
Egész nap együtt voltak.
Milyen tragikus!
Ugye tudod, hogy nem akarnak minket együtt látni?
Tudom.
És ha olyannal vagyok, akit Sohának hisznek, káosz fog kitörni.
Túlélem.
És totál ki fognak akadni, ha téged viszlek a Valahabálba.
Micsoda?
- Teddy, megígéred? - Persze.
Tessék?
Nem.
Nem fogod azt az alulöltözött nőstényfarkast vinni helyettem a bálba.
Csináljatok valamit!
Mész valahová?
A szemedet kinyomni.
Abbahagyni!
Miért beszélünk egyáltalán egy ilyen felháborító…
Kérem!
Szigorúan tiltják a szabályok, hogy egy Valaha és egy Soha randizzon.
- Köszönöm! - Igen.
A Rossz és a Jó nem illenek össze.
Egyszerűen visszataszító.
Uram, ha megengedi.
Az én feladatom kiválasztani Camelot következő királynéját.
Sophie igenis Jó, csak rossz iskolába került.
Ha ő hisz nekem, önök miért nem?
Különben is, semmi sem állhat az igaz szerelem útjába.
Nem ez a mesék első számú szabálya?
Ha tényleg igaz szerelemről van szó,
akkor ez valóban óriási jelentőséggel bírna.
Azt hiszem, csak egy módon deríthetjük ki.
Egy mesetusával.
- Micsoda? Ne! - Uram!
Uram, elfogadom.
Elnézést, de mi az a mesetusa?
Mindketten bementek a Kék Erdőbe, két ellentétes oldalról.
Győzzetek le minden veszélyt, és hajnalig találjátok meg egymást!
Szigorúan tilos segítséget kérni.
Sikerülni fog. Elég jók és erősek vagyunk ahhoz, hogy megvédjük egymást.
- Állunk elébe. - Mi?
Mindketten bele fognak halni.
A mesetusa kezdete…
napnyugtakor lesz.
Tedros Camelotból!
Sophie Gavaldonból!
A mesetusát nem ajánlatos félvállról venni.
Az iskola kapuin túl halálos veszély leselkedik rátok.
Folytatni kívánjátok?
Igen.
Mindenképpen.
Ha mégis feladnátok,
dobjátok a vörös keszkenőt a földre, és máris biztonságos helyre kerültök.
Kezdődjék a mesetusa!
Tedros!
Hahó!
Itt vagyok.
Várom, hogy megments.
Milyen szép virágok! Maradjunk szép dolgok közelében!
Szervusztok, kis barátaim!
Mindannyian olyan szépek vagyunk!
Én vagyok az.
Segítség!
Tedros, segíts!
Tedros!
Tedros, hol vagy?
Oké.
A tök ártalmatlan.
Tedros, segíts!
Tedros!
Sophie, gyere! Menjünk!
Sophie!
- Sophie! - Oké.
Menj! Ha megmentett, csókold meg, és végre kijutunk innen.
Oké? Nyomás!
- Sophie! - Tedros!
Hála az égnek!
Sophie, fogd az Excaliburt!
Segíts neki!
Sophie! Dobd ide a kardomat, most!
Sophie, csinálj valamit!
Mit keresel itt?
Csaltál.
- Elhoztad Agathát! - Nem.
Magamtól jöttem. Esküszöm!
- Igen. - Láttad, hogy nem segít.
- Nem igaz. - Ez nem fair.
Mindig a herceg menti meg a hercegnőt.
Ha meghalok, hogy váltom meg a világot?
- És én még azt hittem, Jó vagy. - Ne!
Ne!
Te!
Ez a te hibád.
Csak segíteni próbáltam.
Mindketten holtak lennétek, ha én nem…
Hazug! Tudtad, hogy ez lesz.
Először elloptad az iskolámat, most meg a hercegem kell.
Hogy mondhatsz ilyet? Sophie, a legjobb barátnőd vagyok.
A hercegnők nem barátkoznak boszorkányokkal.
Hol voltál?
Látni akartam Sophie-t, de bezárták.
Igen, mert megszegte a szabályokat. Ahogyan te is.
Miért segítettél neki a mesetusán? Nem hitted, hogy egyedül menni fog neki?
Azt hittem, hiszel benne, hogy Sophie tisztán Jó.
Nem így van.
Nem hiszem, hogy bárki is tisztán Jó vagy tisztán Rossz,
mert az emberek bonyolultak. Hiába tesznek úgy, mintha nem így lenne.
Ifjú hölgy!
- Az iskola szabályait… - Szigorúan be kell tartani.
Folyamatosan ezt hajtogatják, de mire jók a szabályok,
ha nem tesznek semmit, amikor a valódi Gonosz fenyeget minket?
Ugyan, kérlek!
Sok mindent lehet mondani Sophie-ra, de aligha nevezném veszélyesnek.
Nem Sophie. Rafal.
Mit mondtál?
Rafal. Megint láttam őt az erdőben,
de maguk nem tesznek semmit.
Megint? Ezt meg hogy érted?
Már korábban is láttad Rafalt? Az iskolában?
Egy hömpölygő véroszlop formájában. Szóltam róla az igazgatónak.
Sophie pedig a tantermükben látta.
Ahogyan Lady Lesso is. Magának nem szólt?
Lesso.
Tudhattam volna.
Gyere velem! A végére járunk a dolognak.
Gyerünk! Nyomás!
Sophie?
Agatha megkért, hogy adjam ezt oda neked.
Én…
Remélem, hamarosan jobban leszel.
„Kedves Sophie! Nagyon sajnálom, ami az erdőben történt.
Nem akartalak megbántani.
De bármi is történt,
itt többről van szó, mint egy csókról.
Láttam Rafalt az erdőben.
Szerintem nagyobb veszély fenyeget, mint bárki is gondolná.
A valódi Gonosz az, szóval össze kell tartanunk!
Csak egymásban bízhatunk. Legjobb barátnők vagyunk.
Tudnod kell, hogy történjék bármi, a te oldaladon állok.
Sok szeretettel: Aggie.”
Nehogy azt mondd, hogy hiszel neki!
Hazudik.
És különben is, az a herceg nem volt elég jó neked.
Visszatértél?
- Azt hittem… - Magadra hagytalak? Soha.
Még akkor sem, ha mindenki más elárult.
- Aggie nem árult el. - Nem?
Nézd meg magad!
Azt hittem, hiszel benne, hogy Sophie tisztán Jó.
Nem így van.
Végig hazudott neked, Sophie.
Kezdettől fogva megpróbált aláásni téged.
Vissza akar rángatni abba a nyomorúságos kis faluba.
De én megvédelek.
Én segítek neked.
Ne félj!
Gondolj úgy magadra, mint egy hernyóra, ami épp pillangóvá változik!
Hamarosan sokkal gyönyörűbb és hatalmasabb leszel, mint valaha.
Olyan királynő leszel, amilyet még sosem látott az iskola.
Olyan képességekkel tudlak felruházni, amikről ők csak álmodnak.
Nemcsak a legszebb leszel e vidéken,
hanem a legerősebb is.
Vérmágia, Sophie.
Szerelmem,
elfogadod tőlem
ezt az ajándékot?
Elfogadom.
Tudtad, hogy Rafal itt van az iskolában, és nem szóltál senkinek?
Biztosan kiment a fejemből.
Értem. A megtestesült gonosz felbukkanása egyszerűen csak kiment a fejedből, Lesso?
Én vagyok a Rosszak Iskolájának dékánja. Nem sugall ez valamit neked?
Azt, hogy senki sem tudja, mi folyik ebben a hülye iskolában.
- Csendet! - Vagy megbukom homlokráncolásért?
Mit akar Rafal Sophie-tól?
Azt, hogy végre a Rossz győzzön.
Semmi egyebet.
Szerinted ez fog történni? Rafal nem segít győzni a Rossznak.
Amikor megpróbálta megölni az igazgatót, a saját fivérét,
mindkét iskolát el akarta pusztítani,
hogy a világ összes varázsereje csakis az övé legyen.
Hálásan köszönöm, szépítészkém!
Vigyázz a szádra! Én vezettem a mágiatörténeti tanszéket,
jóval a te időd előtt, Vöröske.
- Tényleg? - Igen.
Mielőtt ez a hely ilyen felszínes lett, és lefokoztak szépítkezéstanárrá.
Szerinted nem leszarom a mosolygást?
Meg kell védenünk Sophie-t!
Így is lesz, amint megtaláljuk.
Sophie eltűnt.
És Anemonénak igaza van.
Rafael az egész iskolát elpusztítja, ha összefog Sophie-val.
Hazugság. Ez mind hazugság.
Ez csak egy csel, hogy megint a Jó győzzön.
Hidd el, nem az!
Ha a fivérem visszatért a halálból,
azt jó eséllyel egyikünk sem éli túl, Lady Lesso.
Egyikünk sem.
- Kutassák át mindkét iskolát Sophie-ért! - Természetesen.
Agatha!
Menj el a Valahabálba! Sophie talán ott lesz.
Ha igen, hozd el hozzám!
Most menj!
BOSSZÚ
„Élő bábu.”
Sophie!
Te nem vagy… Te szent ég!
Mit tett veled Rafal?
Megtanított elfogadni a valódi énemet.
Nem ezt akarta?
Káprázatosan szép vagyok, nem igaz?
Rafal vakító szeme fénye.
Aki mindenkit felülmúl a tehetségével.
Csak nem féltékeny?
Leonora Gavaldonból.
Rafal elmondta.
Leonora, a magányos Olvasó, aki sokkal több akart lenni.
Látott magában valamit. A Gonoszt, ami magának fel sem tűnt.
Idehozta, hogy táplálja magában a Gonoszt.
És maga annyira igyekezett! De nem volt elég gonosz neki.
Ezért hátat fordított magának, pedig maga szerette.
És azóta is bizonyítani próbál neki.
Remélve, hogy elnyeri a szívét.
De aztán megjött Sophie.
Mit ígért neked?
És te mit ígértél neki?
Milyen kedvesek, hogy megkérdezik!
Sophie…
Te jó ég!
Féltem, partner nélkül nem jössz el, de aztán beugrott:
- „Agatha azt tesz, amit akar.” - Tedros, láttad Sophie-t?
Beszélhetnénk másról? Például, hogy mi történt az erdőben?
- Az… - Igen, később. Ha megtaláltam őt.
Rád kiabál, bunkó veled, téged hibáztat minden rosszért az életében,
mégis mindig segítesz neki.
Ne már! Miért érdemli meg, hogy megmentsd?
Gavaldonban egész életemben boszorkánynak neveztek.
A szemembe mondták, hogy ronda vagyok,
és hogy máglyán fognak elégetni anyámmal.
Az egész falu nevetett rajtunk.
Sophie-t kivéve.
Ő volt az egyetlen, aki gyerekkorunk óta kiállt értem.
Mintha a nővérem lenne,
és nem fogom cserben hagyni a családomat.
Soha.
Nem, igazad van.
Senkinek sem szabadna.
Megmentettél attól a kaszástól.
Elérted, hogy ne feketén-fehéren lássam a világot.
Még soha senki sem tett értem ilyesmit.
Így hát rádöbbentem,
te vagy az igaz szerelmem.
- Te jó ég! Szörnyű az időzítésed. - Komolyan mondom.
Végiggondoltam, és szeretlek, Agatha.
Tedros, kérlek, hagyd abba!
Rafal Sophie-t kihasználva hatalomra tör.
Várj, ki az a Rafal?
Sophie, mi történt veled?
- Egek! - Ne aggódj, Teddy!
Holnapra elmúlik.
Ne hagyd, hogy ez tönkretegye az esténket!
A Valahabál.
Megjöttem.
Elhívtál a bálba, rémlik?
- Megígérted. - Sophie, kérlek!
Csendet, Aggie! Most a főhősök beszélnek.
Én vagyok a párod.
Megszeged az ígéretedet?
Mert szörnyű dolgok történnek,
ha egy Jó megszegi az ígéretét.
Nem számít, mit ígértem. Elárultál engem. Agatha a párom.
- Nem, ez nem igaz. - Hazug!
Azt hiszem, kezdek ráérezni.
Sophie, hagyd abba!
Bármi is történt, segíthetek neked.
- A barátod vagyok. - Nem, Agatha.
A nemezisem vagy.
Ami azt jelenti, hogy a történetünk csak egyikünk halálával érhet véget.
Sophie!
Pápá!
Tedros!
Gyere gyorsan!
Akkor ez azt jelenti, hogy elmarad a bál?
Meg kell állítanunk!
Ne, senki se bántsa Sophie-t!
Nézd, mit tett! Csak akkor élhetjük túl, ha megöljük.
Uraim, most fegyvert rántunk!
- Öljük meg a boszit! - Állj!
A Rossz támad, a Jó védekezik, rémlik?
Nem támadhattok!
ELSŐ ÉVES SOHABÁL
Drága Soháim!
Vendégeink érkeztek. Hogyan üdvözöljük őket?
Nyírjuk ki őket!
Ne bántsátok őket!
Sophie, kérlek! Csak félnek, hogy megtámadod őket.
Mégis miért tennénk ilyet?
Az olyan gonosz dolog lenne!
Mutassuk meg nekik, milyen jók vagyunk!
Táncoljunk!
Mindenki üdvözölje a vendégeinket!
Íme, egy kis ajándék, fiúk!
Célozzatok!
Tedros, ez egy csapda!
Öljük meg a boszit!
Lőjetek!
Nocsak!
Ha a Rossz támad, és a Jó védekezik,
akkor úgy tűnik, hogy a Jóból most Rossz lett.
A Rosszból pedig Jó lett.
De még milyen Jó!
Bukj le, Tedros!
Teddy, annyi mindenről kell beszélnünk!
Te meg a kis sereged végezni akartatok egy rakás ártatlannal.
Ez aztán jó nagy gonoszság!
Úgy látom, valaki rondítkozásórán járt.
Nem!
Kérlek, Sophie!
Be kell fejezned!
Túl késő.
Ránk támadtak. Ideje, hogy védekezzünk.
Hagyjátok abba!
Ki kér forró csokit?
Te nevezed magad hercegnek, Teddy?
Ne, elég! Várjatok!
Hallgassatok meg!
Jövök, királynőm!
Ne! Tedros!
Ez csodás érzés volt. Egész félévben erre vártam.
Tedros! Ne!
Vissza, Aggie!
Ez az én hepiendem.
Szóval így váltod meg a világot? Ez az, amire mindig is vágytál?
Hogy tiéd legyen a hatalom?
Igen. Egyetlen hibát vétettem: iskolát akartam váltani.
Pedig csak a sulikat kellett kicserélnem.
A valódi hiba az volt, hogy azt hitted, szükséged van erre.
Nézd, mit tett veled!
Nézd, mit tett velünk!
Sophie, Rafal a valódi ellenség. Le kell győznünk!
Inkább a nemezisemet győzöm le.
Sophie, ne!
Ne!
Sophie!
Most már csak egy dolgot kell lerendeznem.
Igazgató úr! Hol van, maga vénember?
Most megfizet a hibájáért.
A bosszúvágytól hajtva Sophie átkutatta a tornyot,
hogy megtalálja azt, aki kezdettől fogva becsapta őt.
Vagy legalábbis úgy hitte.
Ez meg mit jelentsen?
A történeted csak most kezdődik, Sophie Gavaldonból.
Rafal!
Mindez egy próbatétel volt, Sophie.
Az egész.
Hogy megtaláljam az igaz szerelmemet.
Nem értem.
Én voltam az, aki teljesítette a kívánságodat,
és idehozott.
A látnokok meséltek a tehetségedről, és azt akartam, hogy kibontakoztasd.
Ki más hitt benned…
gondoskodott rólad,
oltalmazott téged,
és adott meg neked mindent?
Amikor használod az erődet,
és látod elhullani az ellenségeidet,
mondd, milyen érzés?
Tetszik.
Sosem tartoztál a Jók közé.
Ahogyan természetesen én sem.
Miért adtad ki magad az igazgatónak?
A fivérem volt.
Évszázadokkal ezelőtt
ránk bízták a Ténetészt, az idők végezetéig,
mert a kötelékünk erősebb volt, mint a köztünk dúló viszály.
Amíg megvédtük egymást, halhatatlanok és fiatalok maradtunk.
A Jó és Rossz tökéletes egyensúlya.
De az idő…
Az idő elégedetlenné tesz minket.
Mi történt vele?
Harcoltunk…
és megöltem.
Megölted a fivéredet?
Hogy tehetted?
Te is megpróbáltad megölni a hőn szeretett hercegedet.
Ilyen a természetünk.
A fivérem halála után
felvettem a személyazonosságát, hogy álcázzam a tervemet.
Belülről bomlasztottam az egyensúlyt.
A Jók és Rosszak Iskolájában sosem történnek hibák.
De 200 éve csak a Jó nyer.
Biztos vagy benne? Történetről történetre rontottam meg őket.
Hepiend járt érte, ha idős néniket égettek a kemencében.
A hableányok nyelvét kivágták.
A királylányok éjjelente démonokkal táncoltak.
A Jó hiú lett.
Ostoba.
És gyenge.
De te, Sophie?
Engem is felülmúltál.
Hetek alatt térdre kényszerítetted az iskolát.
Nem vagy Jó vagy Rossz.
Maga a káosz vagy.
És együtt megállíthatatlanok leszünk.
Agatha!
Tedros?
Hé!
Jól vagy?
Egek, azt hittem, meghaltál.
Jól vagyok. Figyelj!
Végleg végeznem kell a Sohákkal.
Ne, Tedros!
Ez a háború az iskolák között hiba. Ha meg tudnám győzni Sophie-t…
Azután, amit tett? Semmi érelme. Nem működne.
Nem érted. Az igazgató fivére manipulálja őt.
Vérmágiát adott neki, nem bír vele.
- Nem tudja, mit csinál. - Pontosan tudja.
Meg tudom győzni.
- Tudom. - Ide hallgass!
- Mi az? - Elment.
Hollóvá változott, és felrepült a toronyba.
- Mi? - A harc idelent zajlik, Agatha.
Engedd el Sophie-t!
Tedros, azt mondtad, többé nem akarod feketén-fehéren látni a világot.
Itt az esélyed.
Kérlek, csak bízz bennem!
Segíts megmenteni Sophie-t! Úgy mindenki megmenekül.
A Valahák és a Sohák is.
- Kérlek! - Tedros, nem bírjuk!
Oké. Menj Sophie-hoz!
Ott leszek, amint tudok. Ígérem.
Csatlakozol hozzám, Sophie?
Csak az igaz szerelem csókjára van szükségünk.
A Gonosz csókja szabadjára engedi majd a szerelmünket,
és örökre kinyitja Sohamár kapuit.
Ahol te és én együtt uralkodunk majd.
Én vagyok a herceged.
Én vagyok az igaz szerelmed.
Mindig is én voltam.
Csatlakozol hozzám?
Igen.
Így történt, hogy a Gonosz végre elnyerte az igaz szerelem csókját,
arra ítélve a két iskolát, és minden lelket a falaik között,
Jókat és Rosszakat egyaránt,
hogy kínhalált haljanak.
- Hogy aztán Rafal… - Igen!
…a megtestesült Gonosz, átvehesse az uralmat a világ felett.
Mit tettem?
Miért kell meghalniuk? Azt hittem, azt akarod, hogy a Gonosz győzzön.
Ők a barátaim!
Ők csak a tündérmesékben gonoszak.
Tiszta lappal kezdünk, hogy teret adjuk a valódi Gonosznak.
Üdvözöllek Sohamárban, szerelmem!
Ne! Nem akartam bántani őket. Azt mondtad, uralkodni fogunk felettük.
Sohamár felett fogunk uralkodni, miután minden egyes tanuló,
minden professzor és mindenki, aki fenyegetést jelent ránk, meghalt.
Beleértve a nemezisedet.
ITT NYUGSZIK AGATHA
Ne, Aggie!
Nem ezt akartam!
Már túl késő, Sophie.
Mindenkit eltaszítottál magadtól,
mindenkinek hazudtál, mindenkit elárultál.
Teljesen egyedül vagy.
Ezért vagy az enyém…
Hagyd őt békén!
Aggie!
Életben vagy?
Úgy sajnálom!
Semmi baj. Itt vagyok.
Tudod, egy Olvasótól többet vártam.
Nem tudod, mi történik azokkal, akik a szerelem útjába állnak?
Szerelem? Ez nem szerelem.
Tudod, miért mindig a Jó nyer?
Mert harcolunk egymásért, és törődünk egymással.
Ilyen a Jók szeretete.
A Gonosz csak önmagáért küzd.
Semmi sem áll ennél távolabb a szerelemtől.
Mily gyönyörű szavak!
Amelyeknek többé semmi ereje vagy jelentősége.
Most kérlek, hagyd békén az arámat!
Ő sosem lesz a tiéd, te szörnyeteg!
Csak a holttestemen át.
Ahogy akarod.
Ne! Aggie-t ne!
Sophie!
Ne!
Lehetetlen!
Mindezek után.
Nem.
Tényleg azt hitted, ilyen könnyedén legyőzhetsz?
Az iskolámban?
Apád kezében talán kettészelt volna engem az a kard,
de a nevetséges ficsúr fia kezében olyan,
mint egy túlméretezett kenőkés.
Azt hiszed, hogy ez a történet…
a te igaz szerelmedről szól.
Tévedsz, az enyémről szól.
És a hatalomról, amivel a Gonosz csókja felruházott,
hogy végezzek a Jók jövőbeli királyával.
Vagy a lányokról, akik megállítottak téged.
Itt a vége.
Te jó ég!
Hé! Atyaég!
Egek! Semmi baj.
Szia! Itt vagyok.
Én…
Úgy sajnálom, ami történt!
Semmi baj. Minden rendben.
Már biztonságban vagy.
Nem akarok Gonosz lenni.
Nem is vagy Gonosz.
Pusztán ember vagy.
Ha te mellettem vagy.
Mindig itt leszünk egymásnak.
Ígéred?
- Ígérem. - Oké.
Szeretlek, Aggie.
Mindig te leszel a legjobb barátnőm.
Hé! Hallasz?
Ne!
Kérlek, ne hagyj itt!
Én is szeretlek.
Atyaég!
Szia!
Helló!
Szia!
Ne haragudj, nem fáj?
Te jó ég!
Soha többé ne csinálj ilyet!
Menjünk haza!
Igen.
Menjünk haza!
És így történt, hogy hőseink legyőzték a legnagyobb veszélyt,
ami valaha fenyegette a Jók és Rosszak Iskoláját.
A tündérmesék világa ugyan nem semmisült meg,
de örökre megváltozott.
Jó és Rossz együtt?
Egy iskolában?
Most mi lesz?
Egyesítés, gondolom.
Talán még barátság is.
Hát…
- Nem hajt a tatár. - Lassan járj, tovább érsz.
Helló!
Már másé a szívem.
Ami a két hősnőnket illeti, végre megtalálták a visszautat Gavaldonba,
mivel Agatha csókja felszabadította őket.
Hisz nincs igazabb a barátok közti szeretetnél.
A legjobb, ha csak én megyek.
Aggie, ha itt akarsz maradni Tedrosszal, megértem.
Gondoskodom anyukádról.
Megtiszteltetés lenne.
Köszönöm, Sophie!
De nem hagyom el a barátomat.
Köszönöm, Tedros, hogy változtatni akartál.
Remélem, egy nap újra látjuk egymást.
Várj!
Mindkét leányt tárt karokkal várták…
és nyitott elmével.
Sosem érezték magukat ilyen különlegesnek.
Bár van, ami sosem változik.
- Boszorkány! - Máglyára vele!
Kivéve, ha arra használjuk az erőnket, hogy változtassunk rajtuk.
Mondhatnánk, hogy itt a vége, fuss el véle.
Azonban miután Tedros nyila kaput nyitott a két világ között…
Szükségem van rád, Agatha.
…világossá vált, hogy mindez csak…
a kezdet.
SOMAN CHAINANI KÖNYVE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka