PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jestli tohle sleduješ, už s tebou nejsem.
Nedokázala bych ti to říct do očí. Byl by to trapas.
Pochopitelně pro mě, ne pro tebe. Nerad posloucháš, jak moc milý jsi.
Ale jsi. Strašně moc.
Ale taky naprosto nepoužitelný.
Tohle je menší návod na život beze mě.
Ráno musíš vypínat alarm. Jinak ho zapneš otevřením dveří.
Sekuriťáci to budou brát jako vloupání. Budeš jim pak muset zavolat.
Číslo na ně máš uložené jako „alarm“. Alarm je 8645.
Je to i tvůj PIN.
Moc dobře to víš.
Nastav to na „pozemek“, jinak ho spustí naše fenka.
Krm ji, jo? Hned ráno a pak po návratu z práce.
Co dál?
V úterý večer vyndej popelnici.
Ta černá je směsný odpad, zelená na recykl...
NOVINY TAMBURY GAZETTE
JORDANOVY STAROŽITNOSTI
OTEVŘENO ZAJÍMAVÉ VĚCI KE KOUPI
NOVINY TAMBURY GAZETTE
Kde máš misku?
Tady je.
Sakra práce!
Žádné psí žrádlo.
Fazole, nebo zeleninové kari?
Jak jinak.
Promiň mi to.
Donesu ti opravdové žrádlo.
To mě poser.
Na mě zbývá kari.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Dnes tu začínám.
Pracovat.
Dobře, máte nějaké jméno?
Ano, Sandy.
Myslím, s kým se tu máte potkat?
Kdo vás přijal?
Pan Braden.
Pojď sem. Hodná holka.
Měl byste ji mít na vodítku.
- Prosím? - Na vodítku.
To neumíte číst? Park je pro všechny.
Aha, jo. Pardon. Dík.
Ke mně, holka.
Cože? Ne, není tlustej, chlupatej, vlezlej píčus.
Zlobivá holka, Brandy.
Omlouvám se.
- Nechutný. - Nashle.
Hodná holka.
LISA JANE JOHNSONOVÁ 4.3.1972 - 26.2.2018
Tak jo.
Musím do práce.
Měj se tu.
Donesu ti jídlo.
Hodná holka. Hodná holka.
Hodná holka.
- Tady máte. - A co?
- Vaši poštu. - Hoďte ji dovnitř.
Jste tu, ušetří mi to cestu.
- Nechci to brát s sebou. - Proč ne?
Jste nový, co?
- Jo, přeložili mě z... - To je mi jedno.
I tam jste přece musel dávat poštu dovnitř.
- Nemusíte být tak namyšlený. - Je ten tón nutný?
- Chcete mě nahlásit? - Jo. Vaše jméno?
- Budete se smát. - Těžko.
Pat.
- Pošťák Pat? - Jo.
Dejte to dovnitř.
Jednoduché, co?
- Mohl jste to udělat. - Ne.
- Ne? - Nejsem pošťák.
Tak jděte.
Čau, Georgi.
Čau.
- Kdo je to? - Můj strejda.
Peďáku!
- Cože? - Peďáku!
I kdybych byl, tebe bych nechtěl, ty tlustej zrzavej hajzlíku.
Vítejte. Jsem rád, že tu jste.
Pamatuju si svůj první den. Vzrušující, že?
- Jo. - Skvělé místo na práci.
Velmi dynamické, lidi pořád chodí dovnitř a ven.
Mám tu opravdu výborné lidi.
Pracanty.
Pracujete s komunitou, je to velmi uspokojující.
Můžou to být lokální zprávy nebo zprávy
o zábavním průmyslu, financích.
Takže tak.
Kath obstarává reklamu.
Buďte na ni milá a vezme vás na otvíračku nové restaurace.
Lenny je náš fotograf.
Jestli vás to zajímá...
Všichni vlastně dělají všechno.
Tak co vás tedy nejvíce zajímá?
- Psaní reportáží. - Perfektní, to je bezva.
O ty nebudete mít nouzi.
Reportáže, o čem jen chcete.
Tony je náš hlavní reportér. Teď tu není.
Vážně dobrý reportér. Je chytrý, zkušený. Bezva chlap.
Momentálně ale není sám sebou.
Zrovna se mu nedaří.
Jeho... Tony je můj švagr.
Moje sestra Lisa byla jeho manželka.
Umřela.
Rakovina.
- Jo. - To mě mrzí.
Naprosto ho to zničilo.
Chtěl se zabít.
Chápu.
Měl bych vás varovat, možná řekne pár věcí, které jsou trochu...
brutální...
Čas od času. Neberte si je osobně.
Budete s ním úzce spolupracovat.
Nicméně,
užijte si to.
Díky.
Jak se máte?
Stejně.
Takže špatně?
Už to nemám s čím srovnávat.
Ale dobrý den asi je, když nemám chuť
střílet náhodné lidi na ulici a pak otočit zbraň na sebe.
Jeden z mých klientů
si představuje, že zabije svou ex-manželku.
Při masturbaci.
Proč mi to říkáte?
- Neřekl jsem jeho jméno. - Já vím, ale jak mi to má pomoct?
Já nevím.
Nejspíš jsem vám chtěl říct, že nejste jediný.
Jak jediný?
No, jediný magor.
Prostě...
jediný člověk s mentálními problémy.
- Mám taky problémy. - Jaké?
Bože, kde začít.
Možná se mnou, když platím, ale...
ŽENA 93 LET OKRADENÁ
- Ránko. - Ránko.
Hrozné, že? Bude celý život vyděšená.
To těžko.
Je jí 93. Jestli se dožije 100, bude vyděšená sedm procent svého života.
NOVINY TAMBURY GAZETTE
Jdeš pozdě.
Jsi nudná.
- Žertuješ? - Nežertuju, ale povídej. Co máš?
- Dneska roznášíme noviny. - Ne, proč bych žertoval, že jsi nudná?
Máš protiargument nebo...?
- Proč mu to dovoluješ? - Nedovoluju. Tony, co se děje?
Vydáváme noviny zdarma, co nikoho nezajímají.
To není pravda.
Pojď do mé kanceláře.
- Jasně. - Hodně lidí se na nás spoléhá.
Ne každý je na Twitteru.
Zpátky do práce.
Co mám říct? Že mě to mrzí a že se vzchopím? Nevzchopím. Nevidím důvod.
- Vím, že bez Lisy nejsi sám sebou. - Myslíš, že mě ovlivnila smrt mojí ženy?
Jistě, chápu to. Dokonce jsem to řekl i Sandy.
Kdo je Sandy?
Je nová. Nechtěl jsem, aby si myslela, že je v blázinci. Musel jsem něco říct.
Jen tě žádám o trochu profesionalismu.
- Prosím. - Ne.
Neměl bych ti to vysvětlovat. Nemůžeš být k lidem neslušný.
Můžeš. V tom spočívá ta krása.
K čemu je být milý, pozorný,
láskyplný a mít zásady?
Jestli něco, je to nevýhoda.
Chápeš, že tě budu muset propustit.
Nepropustíš. To se ti snažím říct. Jsi hodnej člověk.
Budu tě využívat, stejně jako všichni ostatní. Budu ignorovat tvoje varování.
I všechna další. Budu si dál dělat, co kurva chci.
Nakonec to vzdáš a já vyhraju.
Holky zjistily, že vůbec nezpochybňuješ „dámské problémy“.
Kath měla tenhle měsíc tři periody. Má ráda volné pátky. A ty nic.
Projde jí to, protože je kráva. Tak jsem si říkal, že budu stejnej.
A proč? Copak bys radši nebyl zdravý a šťastný?
Jenom jedna věc by mě učinila šťastným. Aby byla Lisa naživu, a to se nestane.
Proto jsem se rovnou málem zabil.
Jo, ale nezabil ses, že?
Něco tě přimělo to neudělat.
Výraz mojí fenky.
Měla hlad. Rozhodl jsem se ji nakrmit.
Říkal jsem si: „Už bych měl bejt mrtvej.“
Bylo mi to jedno. Takže všechno je bonus.
Jestli se ze mě stane hajzl a budu si dělat a říkat, co kurva chci,
jak jen dlouho chci, tak když toho bude moc, můžu se vždy zabít.
Moje superschopnost.
Horšího superhrdinu neznám.
- Tak to prostě je. - Takže...
Moje práce je učinit tě šťastným, než se zabiješ?
To tě budu mít nonstop na starosti, co?
- Když ti to udělá radost. - Neudělá.
Jak říkám, tak to prostě je.
- Jsem rád, že jsme si promluvili. - Vážně konstruktivní.
Tak jo.
Tohle je Sandy.
Je to její první den. Bude pracovat pod tebou, Tony.
Zauč ji a ukaž jí, jak se věci mají.
Věci se mají takhle:
lidstvo je mor.
Jsme nechutný, narcistický, sobecký paraziti.
Na světě by bylo líp bez nás. Každý by měl mít morální povinnost zabít se.
Mohl bych to udělat teď. Vyšel bych nahoru,
skočil ze střechy
a dopadl na nějakýho kreténa z účetního.
Tohle jsi myslel?
Ne.
Ignorujte to.
Lenny, zaučíš Sandy?
Není problém.
Musíme roznést noviny.
- Zaučíš ji, jo? - Si piš.
Můžu si tipnout, jak?
Přijdeš, najíš se před počítačem.
V hospodě u přístroje s kvízem.
Doma se najíš před telkou.
- V posteli předpokládám jíš taky. - U postele mám sváču pro případ nouze.
Musím jít.
- Další koblihy, tlouštíku? - Ano, prosím.
To vám nevadí, jak s vámi mluví?
Ne, je kámoš. Přivede ho to na jiný myšlenky.
Nenechte si od něj nic líbit, jasný?
Buďte jako já a ne jako tady slaboch.
- Juliane? - Jo.
Zavolalo nám pár lidí, že k nim do domu nebyly doručeny noviny.
Aha. To je divný. Já je totiž určitě všechny doručil.
Víte, že musíte zazvonit, abyste se dostal dovnitř, že?
Nemůžete je nechat na ulici, starší lidé si pro ně nezajdou ven.
Já vím, šéfe. S těmahle budu extra opatrnej.
Dobře.
Můžu dostat zaplaceno?
- Budete se snažit? - Můžete mi věřit, jo. Jo.
- 35 liber, že? - Jo.
- Dobře. - Dík.
Fajn.
Žhavý rande?
Promiň, cože?
Právě ses umyl v kaluži z okapu, tak mě napadlo, speciální příležitost?
Ani ne.
Koupíš si za to drogy a noviny vyhodíš do kontejneru?
Napřed bych je měl vyhodit a pak si teprve koupit drogy. Jinak na to zapomenu.
PEČOVATELSKÝ ÚSTAV „PODZIMNÍ LISTÍ“
Kde je Lisa?
Je mrtvá, tati.
Pamatuješ?
Umřela před pár měsíci.
Byla tu dneska ráno.
Ne, nebyla.
Dobrý den.
Tak jo.
Postarám se o vás, Rayi.
Kdyby byl pes, utratila byste to.
To?
Chtěl jsem být slušný...
Je mi ho líto.
Copak vám jich líto není?
Trápí mě, když pláčou.
Říkáme si, že se uvnitř nic neděje, abychom se cítili líp. Ale určitě děje.
Že jo?
Jste vdaná?
Na to není čas.
Já tě obšťastním.
Omlouvám se.
O nic nejde.
Žádná si nikdy nestěžovala.
Manželka byla šťastná.
Musím jít.
Zatím. Měj se, tati.
Přiveď s sebou Lisu.
To mě poser!
Jo, jasně. Kristova noho!
Hodná holka.
Krucifix.
Žádný misky.
Do prdele práce.
Žádný mlíko, kurva!
Neutápěj se, jo?
Zůstaň aktivní a udržuj v našem domě pořádek. V našem krásném domě.
A neopíjej se pořád! Jasný?
Nakonec se budeš cítit ještě hůř.
Nejsem doktorka,
ale za poslední dobu jsem s pár mluvila.
Není podle nich ideální být tlustou, línou, sebelítostnou koulí.
Když dáš nádobí rovnou do myčky,
nenahromadí se.
Čas od času vyměň sůl. Další je v garáži.
Garáž je ta masivní věc na straně baráku.
Kurva drát.
V pohodě? Dělal jsem si o tebe starosti.
- Proč? - Jak to myslíš, „proč“?
Pořád mluvíš o sebevraždě.
A měl bys být v práci. Ale to neřeším.
- Jdeme s Lenem na oběd do hospody. - Já už oběd měl.
Pojď.
- Jako za starých časů. - Ne!
Někdo mě rozčílí a den bude v háji.
To risknu, Bruci Bannere.
Prospěje ti to.
Všichni novináři tam chodí na oběd.
My nejsme novináři.
To jsme. Pracujeme pro noviny.
Staré dámy je jednou za týden použijí jako kočkolit.
- Předtím si je přečtou. - Nejsme novináři.
- Jasně, že jsme. - Nejsme.
- Jsme. - Nejsme.
- Přestaň, jsme. - Ne.
To mi ho vyndej! Slyšíte to?
Ten tlustej kuřbuřt. Žere jako slimák.
- Neskutečně mě irituje. - Klid.
- Proč se nevrhneš do práce? - Promiň, nedá se tu soustředit.
- To mě poser. - Čipsy křupou.
Ale proč musí dělat...
Vážně zábava.
Říkal jsem to.
Říkal jsi to? Bezva.
Někdo to vždycky pokazí.
- Nemyslíš, že tentokrát jsi to ty? - Ne.
Hele, ignoruj ho. Jak říkám, proč se nevrhneš do práce?
To lidi v depresi dělávají. Někdy.
To je těžké, když moje práce obnáší mluvit s instalatérem,
kterému vyrostla brambora, co vypadá jako Lionel Richie.
- Byla na titulní stránce. - Vypadala jako on.
Ideální čas. Máme spoustu vzrušujících vodítek.
- Vodítek? - Jo.
To odhalujeme Watergate?
- Jo, vodítka. - Jaká?
- Jaká vodítka? - Tak jo.
Popelnice jedné paní prý zní jako Žvejkal.
- Ne. - Ne? Jak chceš.
Jedna žena se probudila jako Číňanka.
Předtím byla normální.
Ne, já to chápu.
Jeden muž dostal pětkrát to samé přání k narozeninám.
- Vážně? - Vážně?
- Jo. - To musíme co nejdřív prošetřit.
No ano, prošetři to.
Je to tvoje práce.
- Já vím. - Jo.
Zazvoň.
- Ty nechutnej... - Lepší venku než uvnitř.
Máš určitě rakovinu střeva.
- Nevycházejte, právě se posral. - Jste z novin?
Jo, necháme ho venku. Ty jedno prase!
Když jsem dostal první, říkal jsem si: „To je pěkné přání.“
U druhého jsem si pomyslel: „Legrační, už mám dvě!“
Když mi došlo třetí,
napadlo mě: „To je ale náhoda!“
- Astronomická. - A pak to čtvrté...
Fíha!
Fíha.
A pak to páté... Vsadím se, že se to ještě nikdy nestalo.
Rozhodně to nikdo nezaznamenal.
- Děláte si poznámky? - Ano, vše mám tady.
Bude to v dalším vydání novin?
Jo, rychle to sepíšeme. Pořádný sólokapr.
Mou Denise by to pobavilo.
Moje žena. Před rokem umřela.
Světlo mého života.
Říkám jí vše, co se stane.
Pak si vzpomenu, že nic není tak dobré, když to nesdílíte.
Pořád mívám špatné dny,
ale pak vám život připraví tyhle zajímavé maličkosti, viďte?
Nemůžete se litovat.
Musíte jít dál.
Všechno nejlepší.
Děkuju,
Do psí řiti.
Promiňte. Kde máte psí krmivo?
Vedle kočičího.
Aha, potom...
mám další dotaz.
Kde je kočičí krmivo?
Konzervy, ulička číslo dvě.
Díky, nevstávejte.
Oukej.
- Bude to všechno? - Jo.
Hej, chlape, máš prachy?
- Jo. - Cože?
Ano, mám peníze.
Naval je.
- Proč? - Jinak tě oddělám.
Tohle obvykle zabírá?
Většina lidí se bojí víc o svůj život
než o svoje peníze,
ale...
Nebo se bojí, že ublížíte jejich rodině. Já rodinu nemám.
Nebudu to rozebírat, ale na ničem mi už nezáleží. Prachy vám nedám.
Jseš mentál?
Ne, jen mě unavuje dělat věci, co nechci.
Vždy máme na výběr.
Jestli to dobře chápu,
můžu si vybrat mezi násilím
a pokojným odevzdáním peněz
dvěma nepoužitelným sráčům.
Zbláznil ses?
Odprejskněte! Jasný?
Tak odprejskněte!
Za tohle nikdo nemůže.
Neobviňuj z toho svět. Víš, jak nevrlý jsi, když není po tvém.
Máš tak dobré srdce.
S tím se člověk narodí. Jsi prostě slušný.
To jsem poznala hned.
Zasáhlo mě to jako blesk.
A od tý doby tě miluju.
Ty tlustej blbe.
Je neděle, ty demente!
- Asi nebudeš farář, co? - Tony!
Ježíši Kriste!
- Co? - Proč mi to děláš?
Rozpumpuje ti to srdce.
- Nastartuje metabolismus. - Ne! Ty...
Překlad titulků: Jakub Doležal