EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Ser du dette, er jeg ikke længere i live.
Det er for pinligt at sige dette ansigt til ansigt.
For dig, ikke for mig, selvfølgelig.
Du har aldrig villet høre, hvor skøn du er.
Men det er du. Det er du. Du er skøn.
Men du er fandeme helt uduelig.
Så jeg tænkte, jeg ville efterlade dig en guide til livet uden mig.
Du må slukke alarmen om morgenen.
Åbnes døren, starter den, og vagtfirmaet tror, vi har indbrud.
Starter den, skal du ringe til dem.
Nummeret er på din mobil under "alarm". Alarmkoden er 8645.
Det er din PIN-kode. Det ved du.
Og sæt den på "udeområde", ellers starter hunden den.
Og husk at fodre hunden, ikke?
Når du står op, og når du kommer hjem.
Og hvad mere?
Stil skraldespandene ud tirsdag.
Sort er normalt affald, grøn er til genbrug.
TAMBURY-TIDENDE
JORDANS ANTIKCENTRAL
INTERESSANTE GENSTANDE KØBES
TAMBURY-TIDENDE
Hvor er din skål?
Der er den.
Åh, pis!
Nul hundemad.
Bønner eller grøn karry?
Det tænkte jeg nok.
Undskyld.
Jeg køber rigtig mad senere.
For fanden i helvede.
Grøntsagskarry til mig.
-Hej. -Hej.
Jeg begynder her i dag. Jeg begynder at arbejde her.
Okay, har du et navn?
Ja, Sandy.
Nej, jeg mener, hvem skal du møde?
-Hvem ansatte dig? -Hr. Braden.
Kom her, dygtig pige.
Du skal have hunden i snor.
-Hvad? -Hunden skal i snor.
-Kan du ikke læse? Parken er for alle. -Nå, ja. Beklager.
Tak.
Kom her, tøs. Kom her.
Hvad?
Han er da ikke en fed, behåret pikslikker.
Slem pige, Brandy.
Det beklager jeg.
-Modbydeligt. -Vi ses senere.
Dygtig pige.
LISA JANE JOHNSON 4. MARTS 1972 - 26. FEBRUAR 2018
Godt.
Jeg skal på arbejde.
Vi ses senere.
Jeg henter mad.
Dygtig pige.
-Værsgo. -Hvad?
-Det er din post. -Stik den igennem brevsprækken.
Du er her, så jeg sparer gåturen.
-Jeg vil ikke gå med dem, vel? -Hvorfor ikke?
Du er ny, ikke?
-Jeg blev forflyttet... -Jeg er ligeglad.
Men på din gamle rute brugte du vel brevsprækken?
-Ikke så hidsig. -Hvorfor taler du sådan til mig?
-Vil du klage? -Ja.
Dit navn?
-Du vil grine. -Stol på mig.
Det er Per.
-Postmand Per? -Ja.
Stik dem i brevsprækken.
Det var nemt, ikke?
-Du kunne vel gøre det? -Nej.
-Hvorfor? -Jeg er ikke postbud.
Fortsæt.
-Hej, George. -Hej.
-Hvem er det? -Min onkel.
Pædo!
-Hvad? -Pædo!
Jeg er ikke pædo.
Var jeg det, er du ikke i fare, fede jordbærhjelm.
Velkommen til. Godt, du er her.
Jeg husker min første dag. Spændende, ikke?
-Jo. -Det her er et godt sted.
Det er dynamisk, et rend af folk hele tiden.
En dygtig flok.
Hårdtarbejdende.
Det er meget berigende. Man ser lokalområdet.
Det er alt fra lokalhistorier, du ved, til underholdning, finansstof.
Så, ja. Kath står for reklamer.
Hvis du er sød mod hende,
tager hun dig med til restaurantåbning.
Lenny står for fotografering.
Hvis du har lyst...
Alle hjælper til med alt, egentlig. Hvad er du mest interesseret i?
At skrive artikler.
Perfekt. Det kommer du bestemt til.
Mange artikler. Du sætter selv grænsen.
Tony står for artikler. Han er her ikke.
Han er dygtig. Klog, erfaren, en god fyr.
Han er ikke sig selv for tiden. Han har haft det lidt hårdt.
Hans... Tony er min svoger. Han var gift med min søster, Lisa,
som døde.
Kræft.
-Ja. -Det er jeg ked af.
Og han blev helt knust.
Suicidal.
Klart.
Jeg bør nok advare dig om, at han kan sige ting, der er en smule...
brutale...
nogle gange, så tag det ikke personligt.
Du kommer til at arbejde tæt sammen med ham.
Nå, mor dig.
Tak.
-Hvordan har du det? -Det er det samme.
-Dårligt altså? -Jeg har intet at sammenligne med.
Men en god dag er vel en, hvor jeg ikke går rundt
og har lyst til at skyde fremmede og derefter skyde mig selv.
En af mine patienter fantaserer om at dræbe sin ekskone,
når han onanerer.
-Hvorfor siger du det? -Jeg sagde ikke hvem.
Nej, men hvordan hjælper det mig?
Det ved jeg ikke. Det var for at fortælle, du ikke er den eneste.
-Eneste hvad? -Den eneste sindssyge person.
Altså, du ved, den eneste med en psykisk lidelse.
-Jeg har problemer. -Fortæl.
-Hvor skal jeg begynde? -Måske med mig, da jeg betaler, men...
-Godmorgen. -Godmorgen.
Forfærdeligt, ikke? Mærket for livet.
Næppe hele livet. Hun er 93.
Hvis hun bliver 100, er hun kun mærket 7% af livet.
TAMBURY-TIDENDE
-Du kommer for sent. -Du er kedelig.
-Du laver sjov, ikke? -Nej, men sig, hvad har du?
Vi udkommer i dag.
Hvorfor tror du, jeg joker med, at du er kedelig?
Har du et modargument eller...
-Lader du ham gøre det? -Det gør jeg ikke.
Tony, helt ærligt, hvad sker der?
Vi udgiver en gratis lokalavis, alle blæser på.
Det passer ikke.
Kom ind på mit kontor.
Klart.
Mange er afhængige af vores avis. Ikke alle er på Twitter, vel?
Tilbage til arbejdet.
Hvad skal jeg sige? At jeg vil opføre mig pænt?
Nej. Det er ligegyldigt.
Jeg ved, du har haft det svært, siden du mistede Lisa.
Tror du, min kones død påvirker mig?
Jeg forstår. Jeg har endda sagt det til Sandy.
-Hvem er Sandy? -Den nye.
Hun må ikke tro, det her er et galehus. Jeg måtte sige noget.
Jeg har brug for professionalisme her.
-Kom nu. -Nej.
Det er indlysende. Du kan ikke bare være uforskammet.
Jo, det kan jeg. Det er det skønne i det.
Det nytter ikke at være rar og betænksom
og omsorgsfuld og have integritet. Det er en ulempe, om noget.
Vi får se. Fortsætter du, må jeg fyre dig.
Nej, du må ej. Det er min pointe, du er flink.
Så jeg udnytter dig, som alle andre gør her.
Advar mig, jeg er ligeglad.
Advar igen, jeg ignorerer det. Jeg gør, hvad jeg vil.
Til sidst giver du op, og jeg vinder.
Pigerne har opdaget, at du aldrig stiller spørgsmål ved kvindeproblemer.
Kath har tre menstruationer månedligt.
Hun tager fri om fredagen.
Hun slipper godt fra det, fordi hun er et røvhul, så jeg tænkte, lad os prøve det.
Hvorfor dog det? Hvorfor ikke få det bedre og være glad?
Kun én ting kan gøre mig glad.
Hvis Lisa var her, og det er umuligt.
Så derfor tog jeg næsten mit liv lige bagefter.
Okay, men du gjorde det ikke, vel?
Noget fik dig til at stoppe.
Udtrykket i hundens ansigt.
Hun var sulten. Jeg fodrede hende.
Jeg tænkte: "Jeg burde være død nu."
Jeg var ligeglad. Alting er bare en bonus nu.
Hvis jeg er et røvhul, og jeg gør og siger, hvad jeg vil,
så længe jeg vil...
Når det bliver for meget, kan jeg bare begå selvmord.
-Det er som en superkraft. -Det er den værste superhelt nogensinde.
-Sådan er det nu. -Så hvad... så...
Er det min opgave at gøre dig glad, før du slår dig selv ihjel?
Det er et ur, der konstant tæller ned, ikke?
-Om du vil. -Det vil jeg ikke.
Men sådan er det.
-Jeg er glad for, vi fik snakket. -Ja, meget konstruktivt.
Okay... så dette er Sandy.
Hun starter i dag, hendes første dag. Tony, hun arbejder under dig.
Hjælp hende, så hun ved, hvordan landet ligger.
Sådan ligger landet: Menneskeheden er en plage.
Vi er en modbydelig, narcissistisk, egoistisk parasit,
og verden ville være bedre uden os.
Alles moralske pligt er at begå selvmord. Jeg kunne gladeligt gå ovenpå nu,
springe ud fra taget og sørge for at lande på et røvhul fra bogholderiet.
Var det det, du mente?
Nej.
Ignorer det. Lenny, vil du vise Sandy til rette?
-Helt sikkert. -Avisen skal ud, tak.
-Du hjælper hende? -I stor stil.
Må jeg gætte punkterne?
Mød op, spis foran computeren.
Tag på pub, spis foran quiz-maskinen.
Tag hjem, spis foran fjerneren.
Jeg antager, du spiser i sengen?
Jeg har nødsnacks i nærheden.
Jeg må smutte.
-Skal jeg købe donuts, tykke? -Ja, tak.
Må han godt tale sådan til dig?
Ja, han er en ven. Det afleder ham.
Find dig ikke i noget fra ham, okay?
Det gør jeg ikke, for jeg er ikke svag som ham.
-Julian? -Ja.
Vi har fået opkald fra folk, der ikke har fået avisen i deres opgang.
Det er sært, for jeg har bragt dem alle sammen ud.
Du ved, du skal ringe på for at komme ind i bygningen?
Læg dem ikke på gaden.
-Gamle kan ikke klare trappen eller gå ud. -Det ved jeg, chef.
-Jeg gør mig ekstra umage med dem her. -Okay.
Må jeg få min løn nu?
-Du gør det godt, ikke? -Du kan stole på mig.
-35 pund? -Ja.
-Okay. -Værsgo.
Okay.
Fræk date?
Undskyld, hvad?
Jeg så dig vaske dig i en vandpyt fra et afløb.
-Er der en særlig anledning til det? -Ikke rigtigt, nej.
Køber du stoffer for pengene og smider aviserne ud?
Jeg bør nok smide dem ud først og så købe stoffer.
Ellers glemmer jeg det, ikke?
AUTUMNAL LEAVES PLEJEHJEM
Hvor er Lisa?
Hun er død, far.
Husker du det? Hun døde tidligere i år.
Hun var her i morges.
Nej, hun var ikke.
-Hej. -Hej.
Godt.
Lad os få styr på dig, ikke, Ray?
-En hund ville man aflive. -Hund?
Jeg prøvede at være flink...
Jeg har ondt af ham.
Har du aldrig ondt af dem?
Jeg er bekymret, når de græder.
Vi siger, intet foregår indeni,
for at få det bedre med os selv, men der foregår noget.
Ikke?
Er du gift?
-Det har jeg ikke tid til. -Jeg kan da godt give dig en rusketur.
-Jeg beklager. -Det er okay.
Jeg har aldrig fået klager.
Jeg holdt konen glad.
Jeg må smutte.
Vi ses.
Vi ses, far.
Tag Lisa med.
Hold kæft, mand.
Ja, okay.
I guder!
Dygtig pige.
For fanden i helvede.
Ingen skåle.
For fanden da også.
Ingen forpulet mælk!
Dvæl ikke ved det. Hold dig aktiv.
Og hold vores hus rent. Vores skønne hus.
Og drik dig ikke fuld konstant.
Du får det bare værre i det lange løb.
Jeg er ikke læge, men jeg har talt med mange i de sidste måneder,
og de mener ikke, det er godt at være en fed, selvmedlidende klump.
Sætter du opvasken direkte i maskinen, hobes den ikke op.
Og skift saltet indimellem.
Saltet er i garagen.
Garagen er den kæmpestore ting ved siden af huset.
For fanden da også.
Er du okay?
Jeg var bekymret for dig.
-Hvorfor? -Hvad mener du?
Du taler altid om selvmord.
Du burde være på arbejde, men det lader jeg passere.
Kom på pubben. Vi spiser frokost.
-Nej, jeg har spist. -Kom nu. Det gjorde vi altid før i tiden.
Nej! Nogen gør mig vred, og så er dagen ødelagt.
Jeg tager chancen, Bruce Banner. Det vil være godt for dig.
-Alle journalister spiser der. -Vi er ikke journalister.
Jo. Vi arbejder for en avis.
Og den avis bliver brugt i kattebakker af gamle damer en gang om ugen.
-De læser den før det. -Vi er ikke journalister.
-Selvfølgelig. -Nej.
-Jo, vi er. -Nej.
-Stop, det er vi. -Nej.
For fanden da! Kan I høre det?
Forpulede, fede svin.
Han æder som en snegl.
Og pisser mig af.
-Kast dig over arbejdet. -Jeg kan ikke koncentrere mig.
-Pis. -Det er chips. De er sprøde.
Hvorfor skal han gøre det der...
-Det her er sjovt. -Jeg sagde det.
-Gjorde du? Skønt. -Nogen ødelægger det altid.
-Og det er dig denne gang? -Nej.
Bare ignorer ham.
Som jeg sagde: Kast dig over arbejdet. Det gør depressive mennesker. Nogle gange.
Det er svært, når ens arbejde består i at møde en blikkenslager,
der har avlet en kartoffel, der ligner Lionel Richie.
-Den kom på forsiden. -Det lignede ham.
Det er et godt tidspunkt. Vi har mange spor.
-Spor? -Ja.
Som Woodward og Bernstein?
-Der er spor. -Hvilke?
-Hvilke spor har vi? -Okay.
En kvindes skraldespand lyder som Chewbacca.
-Nej. -Nej? Okay.
En kvinde vågnede op som kineser.
-Det var hun ikke før. -Jeg forstår vinklen.
Mand fik tilsendt samme fødselsdagskort fem gange.
-Virkelig? -Virkelig?
Lad os komme til bunds i den sag hurtigst muligt.
Ja, hvorfor gør du det ikke? Det er dit job.
-Det ved jeg. -Ja.
Ring på.
-Svin. -Jeg ville ikke gøre det indenfor.
Gå til læge. Du har tarmkræft.
-Goddag. -Kom ikke ud.
Han har skidt i bukserne.
Lad ham stå og dampe af. Dit ækle svin!
Da jeg fik det første, tænkte jeg: "Sikke et fint kort."
Så fik jeg det andet og tænkte: "Hvor pudsigt, to ens!"
Men ved det tredje tænkte jeg: "Hvad er sandsynligheden?"
-Svimlende. -Og så det fjerde...
Wow.
Men så det femte... Det er sikkert aldrig sket før.
Ikke så vidt vides, i hvert fald.
-Tager du noter? -Ja, herinde.
Kommer det i næste uges avis?
Det får højeste prioritet. Noget af et scoop.
Min Denise bliver henrykt.
Det er min kone.
Hun døde sidste år.
Mit livs lys.
Når noget sker, fortæller jeg hende det.
Og så husker jeg, man skal dele alt med nogen.
Jeg bliver stadig trist,
men så finder livet på den slags interessante ting, ikke?
Man må ikke ynke sig selv.
Man må blive ved.
Tillykke med fødselsdagen.
Tak.
For satan da.
Undskyld. Hvor er hundemaden?
Den står ved kattemaden.
Godt, men... Så har jeg endnu et spørgsmål.
-Hvor er kattemaden? -Dåsemad, gang to.
Tak, bliv endelig siddende.
Okay.
-Var det alt? -Ja.
Hej mand, har du nogen penge?
-Ja. -Hvad?
Ja, jeg har penge.
Så giv mig dem.
-Hvorfor? -For ellers slår jeg dig ihjel.
Virker det normalt?
For de fleste er faren for at dø værre end at give dig penge.
Men kun, fordi de tror, I vil skade deres familie.
Jeg har ingen familie.
Jeg går ikke i detaljer, men jeg er ligeglad.
-Jeg giver dig ikke penge. -Er du sindssyg?
Nej, jeg er bare træt af at gøre ting, jeg ikke gider.
Vi har altid et valg.
Har jeg forstået situationen korrekt, er mit valg enten vold
eller roligt at give mine penge til to uduelige røvhuller.
Er du gal?
Pis af! Okay?
Bare pis af.
Det her er ingens skyld. Skyd ikke skylden på verden.
Du bliver gnaven, når du ikke får din vilje.
Men du har et godt hjerte.
Du er født sådan. Du er bare anstændig.
Jeg vidste det, da jeg mødte dig. Det ramte mig som et lyn.
Og jeg har elsket dig lige siden.
Dit fede skvat.
Det er søndag, din skiderik!
Du er ikke en rigtig præst.
Åh, Tony!
For Guds skyld!
-Hvad? -Hvorfor gør du det?
Det er godt for dit hjerte, og det sætter gang i stofskiftet.
Nej! Din...