‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Dacă te uiți la asta, ‎eu nu mai sunt în viață.
‎N-am putut să-ți vorbesc ‎despre asta. Ar fi fost jenant.
‎Pentru tine, nu pentru mine, normal.
‎Ție nu-ți place să auzi ‎că ești un dulce.
‎Chiar ești un dulce.
‎Dar mai ești și un mare pierde-vară.
‎Așa că ți-am lăsat un ghid ‎pentru o viață fără mine.
‎Dimineața, să oprești alarma, da?
‎Dacă deschizi ușa, se activează, ‎iar firma va crede că au intrat hoți.
‎Dacă se activează, sună la ei.
‎Numărul e în agenda telefonului. ‎Codul alarmei e 8645.
‎Ăla e și codul PIN.
‎Știi asta deja.
‎Setează alarma pe „Perimetru”, ‎ca să n-o activeze câinele.
‎Și să-i dai mâncare câinelui, da?
‎La prima oră și când vii de la muncă.
‎Ce altceva?
‎Să scoți tomberoanele marțea.
‎Cel negru e pentru deșeuri menajere, ‎cel verde...
‎GAZETA DE TAMBURY
‎MAGAZIN DE ANTICHITĂȚI
‎DESCHIS ‎DOAR ARTICOLE INTERESANTE
‎GAZETA DE TAMBURY
‎Unde ți-e castronul?
‎Uite-l.
‎La naiba...
‎N-ai mâncare.
‎Fasole sau curry cu legume?
‎Așa ziceam și eu.
‎Scuze.
‎Îți iau de mâncare mai încolo.
‎Băga-mi-aș...
‎Atunci, eu mănânc curry.
‎- Bună ziua! ‎- Bună ziua!
‎E prima mea zi aici.
‎E prima mea zi de muncă aici.
‎Îmi puteți da un nume?
‎Da. Sandy.
‎Nu. Numele celui ‎cu care vă întâlniți aici.
‎Cine v-a angajat?
‎Domnul Braden.
‎Așa, fetițo!
‎Ar trebui să ții câinele în lesă.
‎- Ce? ‎- Ține câinele în lesă.
‎Nu știi să citești? ‎Toți avem acces în parc.
‎Îmi pare rău. Mersi că mi-ai zis.
‎Vino, fetițo.
‎Ce?
‎Nu e un dobitoc umflat, băgăcios și păros.
‎Ești o fetiță rea, Brandy!
‎Îmi pare rău.
‎- Revoltător. ‎- La revedere!
‎Așa, fetițo.
‎LISA JANE JOHNSON ‎4 MARTIE 1972 - 26 FEBRUARIE 2018
‎Bun...
‎Trebuie să merg la muncă.
‎Ne vedem mai încolo.
‎O să-ți aduc mâncare.
‎Ești o fetiță cuminte.
‎Cuminte.
‎Poftim.
‎Ce e?
‎Poșta.
‎Las-o la ușă.
‎Ți-o las ție. Scutesc drumul.
‎- Vrei s-o iau după mine? ‎- De ce nu?
‎Ești nou, nu?
‎- Da, am fost transferat... ‎- Nu-mi pasă,
‎dar presupun că și înainte lăsai ‎scrisorile la ușă, nu?
‎- Să nu ne ciondănim. ‎- De ce-mi vorbești așa?
‎- Îmi faci reclamație? ‎- Da.
‎Cum te cheamă?
‎- O să râzi de mine. ‎- Nu te îngrijora.
‎Pat.
‎- Poștașul Pat? ‎- Da.
‎Lasă-le la ușă.
‎A fost ușor, nu?
‎- Și tu puteai face asta. ‎- Ba nu.
‎Nu sunt poștaș.
‎Vezi-ți de drum.
‎Salut, George!
‎Salut!
‎Cine e?
‎Unchiul meu.
‎„Pedo!”
‎- Poftim? ‎- „Pedo!”
‎Nu sunt un „pedo”.
‎Chiar de eram, ‎nu mă luam de tine, umflat roșcovan.
‎Bine ai venit!
‎Ne bucurăm să te avem aici. ‎Prima zi la serviciu e minunată, nu?
‎- Da. ‎- Locul e unul grozav.
‎E foarte dinamic, ‎oamenii sunt în continuă mișcare.
‎E un grup de oameni formidabili.
‎Toți muncesc din greu.
‎Există și avantaje. ‎Interacționezi cu comunitatea.
‎Asta înseamnă că poți scrie ‎despre întâmplări locale,
‎divertisment, finanțe...
‎Cam așa ceva. ‎De publicitate se ocupă Kath.
‎Dacă te înțelegi cu ea,
‎te poate duce la deschiderea ‎vreunui local.
‎De fotografii se ocupă Lenny,
‎dacă ești interesată.
‎Cu toții contribuie la câte ceva.
‎Tu la ce ai fi interesată să lucrezi?
‎La articolele proeminente.
‎Perfect!
‎Aici poți face asta.
‎Ai multe posibilități pentru articole.
‎Tony se ocupă de articole.
‎Nu a venit încă.
‎E un jurnalist foarte bun.
‎Inteligent, experimentat și cumsecade.
‎În momentul de față, nu e în largul său.
‎A avut parte de niște vești rele.
‎Tony este cumnatul meu.
‎Era căsătorit cu sora mea, Lisa,
‎care a decedat.
‎Cancer.
‎- Da... ‎- Îmi pare rău.
‎Evident, el a fost devastat.
‎A avut tentative de suicid.
‎Înțeleg.
‎Te avertizez că el ți-ar putea spune ‎niște lucruri mai...
‎dure.
‎Doar uneori. Așa că nu le lua ‎la modul personal.
‎Spun asta fiindcă veți avea ‎o colaborare strânsă.
‎În fine. Sper să te simți bine aici!
‎Mulțumesc...
‎Cum mai ești?
‎La fel.
‎Adică rău?
‎Nu știu ce cuvânt descrie starea asta.
‎Presupun că am o zi bună ‎atunci când mă plimb pe stradă
‎fără să simt nevoia de a trage în oameni
‎și, apoi, în mine însumi.
‎Unul dintre pacienții mei
‎își imaginează ‎că-și omoară fosta nevastă...
‎în timp ce se masturbează.
‎De ce-mi spui așa ceva?
‎Nu i-am zis numele.
‎Știu, dar cum mă ajută pe mine asta?
‎Nu știu.
‎Poate că așa afli că nu ești singurul.
‎Singurul?
‎Singurul bolnav mintal.
‎Știi tu...
‎singurul tip cu probleme mintale.
‎- Și eu am probleme. ‎- Ia zi.
‎Doamne! De unde să încep?
‎Poate începi cu mine, ‎fiindcă eu te plătesc.
‎FEMEIE DE 93 DE ANI ‎JEFUITĂ
‎- 'Neața! ‎- 'Neața!
‎Groaznic, nu-i așa?
‎E marcată pe viață.
‎Pe viață?
‎Are 93 de ani.
‎Dacă ajunge la 100, ‎e marcată doar pentru 7% din viața ei.
‎GAZETA DE TAMBURY
‎- Ai întârziat. ‎- Tu m-ai plictisit deja.
‎- Glumești, nu? ‎- Nu, dar hai, zi ce ai.
‎E ziua de distribuție.
‎Nu asta. De ce crezi că aș spune în glumă ‎că mă plictisești?
‎Nu-mi dai replica sau...?
‎- De ce îl lași să vorbească așa? ‎- Nu-l las.
‎Tony, ce se petrece?
‎Distribuim un ziar gratuit, ‎de care nu-i pasă nimănui.
‎Nu e adevărat.
‎Poți veni în biroul meu?
‎Sigur.
‎Mulți se bazează pe ziarul nostru. ‎Nu toată lumea stă pe Twitter.
‎Înapoi la treabă.
‎Ce vrei să spun?
‎Că-mi pare rău?
‎Nu fac asta. Nu are rost.
‎Tony, știu că ai avut probleme ‎de când ai pierdut-o pe Lisa.
‎Crezi că moartea soției mele ‎m-a afectat?
‎Normal, te înțeleg. ‎Chiar și lui Sandy i-am zis.
‎Cine e Sandy?
‎Fata nouă. Nu vreau să creadă ‎că e o casă de nebuni.
‎Trebuia să-i spun ceva.
‎Vreau să dai dovadă ‎de profesionalism, Tony.
‎- Te rog. ‎- Nu.
‎N-ar trebui să-ți țin predici. ‎Nu se cuvine să fii așa de nepoliticos.
‎Ba da. Asta e frumusețea.
‎N-ai niciun avantaj dacă ești amabil, ‎grijuliu, atent, sau dacă ai integritate.
‎Ba chiar ai un dezavantaj.
‎Dacă nu vei înceta, ‎va trebui să te dau afară.
‎Dar n-o s-o faci. ‎Despre asta vorbesc. Tu ești cumsecade,
‎așa că profit de tine, ‎ca toți cei de aici.
‎Îmi dai un avertisment, îl ignor.
‎Îmi mai dai unul, îl ignor și pe ăla.
‎Continui să fac ce vreau.
‎Tu o să renunți, iar eu o să înving.
‎Fetele de aici au descoperit ‎că nu pui la îndoială „problemele” lor.
‎Kath a avut trei cicluri luna asta.
‎Își ia liber vinerea. Nu faci nimic.
‎Ea scapă basma curată ‎fiindcă e o nesimțită.
‎M-am gândit să intru și eu în joc.
‎De ce nu încerci să te faci bine ‎și să fii fericit?
‎Doar un lucru mă poate face așa.
‎Prezența Lisei. Dar ea nu mai există.
‎De asta am vrut să mă sinucid ‎cu prima ocazie.
‎Da, dar n-ai făcut-o, nu-i așa?
‎Ceva te-a făcut să te oprești.
‎Expresia câinelui meu.
‎Îi era foame, așa că am vrut ‎să-i dau mâncare.
‎Atunci mi-am dat seama ‎că ar fi trebuit să fiu mort.
‎Nu-mi păsa de nimic.
‎Deci totul e un bonus acum.
‎Devin un nesimțit,
‎fac și spun ce vrea mușchiul meu, ‎atât cât vrea mușchiul meu,
‎și mă pot sinucide când nu mai suport.
‎E ca o superputere.
‎Ai fi cel mai groaznic supererou.
‎- De acum, așa stă treaba. ‎- Deci...
‎treaba mea e să te fac fericit ‎înainte să te sinucizi?
‎Ești ca o bombă cu ceas pentru mine, nu?
‎Dacă vrei tu...
‎Eu nu vreau asta.
‎În fine. Așa stă treaba acum.
‎Mă bucur că am purtat o discuție.
‎Da, a fost constructivă.
‎În regulă...
‎Ea este Sandy.
‎Este prima ei zi aici.
‎Tony, va lucra sub îndrumarea ta.
‎Pune-o la curent cu toate, ‎spune-i ce și cum.
‎Îți spun eu ce și cum.
‎Omenirea este o boală.
‎Suntem niște paraziți dezgustători, ‎narcisiști și egoiști,
‎iar lumea ar fi mai bună fără noi.
‎Suicidul ar trebui ‎să fie datoria noastră morală.
‎Aș putea face asta chiar acum. ‎Mă duc sus,
‎sar de pe acoperiș,
‎dar să aterizez pe unul ‎de la contabilitate.
‎La asta te refereai?
‎Nu.
‎Ignoră ceea ce a spus.
‎Lenny, îi poți arăta lui Sandy ‎ce are de făcut?
‎Cu siguranță.
‎Trebuie să scot ziarele. Mersi!
‎- Îi arăți ce are de făcut? ‎- Clar!
‎Pot face un rezumat?
‎Te duci la serviciu, ‎mănânci în fața calculatorului.
‎Te duci la local, ‎mănânci în fața păcănelelor.
‎Te duci acasă, ‎mănânci în fața televizorului.
‎Te duci în pat, mănânci și acolo, nu?
‎În caz de urgență, am gustări și acolo.
‎Plec.
‎Îți aduc gogoși, grasule?
‎Da, te rog.
‎Nu te deranjează când îți vorbește așa?
‎Nu, suntem colegi.
‎Așa își umple timpul.
‎Să nu-l lași să te jignească, ai înțeles?
‎Eu nu-l las ‎nu sunt atât de fraieră ca el.
‎- Julian? ‎- Da.
‎Au sunat câțiva oameni ‎care nu și-au primit ziarele.
‎E ciudat. Eu știu sigur ‎că le-am livrat pe toate.
‎Știi că trebuie să suni la interfon ‎ca să intri în clădiri, nu?
‎Nu le lași în stradă.
‎Mulți bătrâni nu pot coborî scările ‎sau ieși afară.
‎Știu, șefule.
‎O să am mai mare grijă cu astea.
‎Bine.
‎Îmi dai banii acum?
‎- Te vei descurca? ‎- Poți să ai încredere în mine.
‎- Treizeci și cinci de lire? ‎- Da.
‎- Așa. ‎- Mulțumesc!
‎Bun.
‎Mergi la întâlnire?
‎Poftim?
‎Am văzut că te speli în balta ‎de la un burlan
‎și mă întrebam dacă e o ocazie specială.
‎Nu chiar.
‎O să cumperi droguri ‎și o să arunci ziarele la gunoi?
‎Ar trebui să le arunc mai întâi. ‎Pe urmă, să iau droguri.
‎Altfel, aș uita de ele, nu?
‎CĂMINUL PENTRU BĂTRÂNI ‎„FRUNZE DE TOAMNĂ”
‎Unde e Lisa?
‎A murit, tată.
‎Nu mai știi?
‎A murit anul ăsta.
‎De dimineață, era aici.
‎Ba nu.
‎Bună!
‎Așa.
‎E timpul să te curățăm, da, Ray?
‎Dacă era câine, l-ai fi eutanasiat.
‎Câine?
‎Încerc să spun că...
‎îmi pare rău pentru el.
‎Ție nu-ți pare rău pentru cei ca el?
‎Îmi fac griji atunci când plâng.
‎Ne imaginăm că n-au minte, ‎ca să nu ne pară rău de ei,
‎dar cu siguranță simt ceva.
‎Nu-i așa?
‎Ești căsătorită?
‎Nu e timp de așa ceva.
‎Te tăvălesc eu repejor.
‎Îmi pare rău.
‎E în regulă.
‎Nu mi-am auzit vorbe.
‎Soția era mulțumită.
‎Trebuie să plec.
‎Pa!
‎Pa, tată!
‎Mai ia-o pe Lisa cu tine.
‎Băga-mi-aș!
‎Da. Bine.
‎Iisuse Hristoase!
‎Ești cuminte.
‎Nu se poate.
‎Niciun castron.
‎Fir-ar al dracu'!
‎Niciun pic de lapte!
‎Nu lenevi, auzi?
‎Fii activ
‎și fă curat în casă.
‎În scumpa noastră casă.
‎Și nu te mai îmbăta tot timpul!
‎Nu vei face decât să te simți mai rău.
‎Nu sunt doctor,
‎dar am vorbit cu mulți în ultimele luni.
‎Toți sunt de acord că nu e ideal ‎să fii un umflat leneș și trist.
‎Dacă speli vasele după ce mănânci,
‎nu se strâng în chiuvetă.
‎Schimbă sarea din când în când.
‎Sarea e în garaj.
‎Garajul e lucrul ăla mare de lângă casă.
‎Pentru numele lui Dumnezeu...
‎Salut!
‎Îmi făceam griji pentru tine.
‎- De ce? ‎- Cum adică „de ce”?
‎Mereu zici că vrei să te sinucizi.
‎Ar trebui să fii la muncă. ‎Dar știi că-ți permit să lipsești.
‎Eu și Len luăm prânzul. Vii?
‎Nu, am mâncat de prânz.
‎Haide!
‎- Noi mereu mâncam acolo. ‎- Nu!
‎Dacă mă enervează cineva, ‎vă stric și vouă ziua.
‎Îmi asum riscul, Bruce Banner.
‎Îți va prinde bine.
‎Hai! Toți jurnaliștii iau prânzul acolo.
‎Nu suntem jurnaliști.
‎Ba suntem. Lucrăm la un ziar.
‎Da, ziarul pe care-l pun babele ‎în litiera pisicilor o dată pe săptămână.
‎- Dar îl citesc înainte. ‎- Nu suntem jurnaliști.
‎Bineînțeles că suntem.
‎- Ba da. ‎- Ba nu.
‎- Încetează. Suntem. ‎- Nu.
‎Dumnezeule mare!
‎Auziți și voi?
‎Umflat împuțit ce ești!
‎Mănânci ca un melc constipat.
‎Mă scoate din sărite.
‎Încearcă să te dedici muncii tale.
‎Scuze, dar nu te aud.
‎- Băga-mi-aș! ‎- Așa sunt chipsurile.
‎Dar de ce trebuie să facă așa?
‎Ne simțim grozav.
‎Ți-am zis eu.
‎Mi-ai zis. Super.
‎Mereu ne strică cineva cheful.
‎Nu crezi că tu ești acel cineva?
‎Nu.
‎Încearcă să-l ignori, da?
‎Cum ziceam, ‎încearcă să te dedici muncii tale.
‎Așa fac cei care suferă ‎de depresie. Uneori.
‎E greu să mă dedic muncii ‎când asta implică
‎să vorbesc cu un instalator
‎care a găsit un cartof ‎care seamănă cu Lionel Richie.
‎- A ajuns pe prima pagină. ‎- Chiar arăta ca el.
‎Apropo, să discutăm despre pistele ‎pe care le avem.
‎- Piste? ‎- Da.
‎Suntem ca Woodward și Bernstein?
‎- Da, avem piste. ‎- Ia zi.
‎Ce piste avem?
‎Când o femeie își trage coșul de gunoi, ‎sună ca Chewbacca.
‎- Nu. ‎- Nu? Bine.
‎O femeie s-a trezit că e chinezoaică.
‎Când s-a culcat, nu era.
‎Am înțeles ideea.
‎Unui bărbat i-a fost trimisă ‎de cinci ori aceeași felicitare.
‎- Pe bune? ‎- Da?
‎- Da. ‎- Trebuie să elucidăm misterul!
‎Cât mai repede!
‎Da, ai putea face asta?
‎Asta e slujba ta.
‎- Știu... ‎- Da.
‎Sună la sonerie.
‎- Împuțitule... ‎- N-o s-o dau în casa omului.
‎Du-te la doctor. Clar ai cancer.
‎Nu ieși, umflatul ăsta a făcut pe el.
‎- Sunteți de la ziar? ‎- Da. El rămâne acolo.
‎Ești un porc împuțit!
‎Când am primit-o pe prima, ‎am zis: „Ce felicitare frumoasă!”
‎La cea de-a doua, am zis: ‎„Ce chestie, am primit două la fel!”
‎Dar, când am primit-o pe a treia,
‎am zis: „Care să fie șansele?”
‎Astronomic de mici.
‎La a patra...
‎„Măi să fie!”
‎Măi să fie...
‎Dar pariez că nimeni nu a mai primit ‎cinci felicitări de același fel.
‎Nu, din câte știu eu.
‎- Nu luați notițe? ‎- Ba da, toate sunt aici.
‎Va apărea în ziarul ‎de săptămâna viitoare?
‎Da, o s-o publicăm cât de repede. ‎E o știre bombă.
‎Denise va fi foarte încântată.
‎Ea e soția mea.
‎A încetat din viață anul trecut.
‎Este lumina vieții mele.
‎Îi spun tot ce se întâmplă pe aici.
‎Astfel, nu voi uita că lucrurile bune ‎trebuie împărtășite cu alții.
‎Mai există și clipe grele,
‎însă viața îți oferă astfel ‎de situații interesante, nu?
‎Nu trebuie să-ți plângi de milă.
‎Trebuie să te ții tare.
‎La mulți ani!
‎Mulțumesc!
‎Fir-ar să fie...
‎Mă scuzați, unde este mâncarea ‎pentru câini?
‎Lângă cea pentru pisici.
‎În cazul ăsta, am o altă întrebare. ‎Unde e cea pentru pisici?
‎La conserve, raionul al doilea.
‎Mersi! Nu te mai ridica.
‎Bine.
‎- Doar atât? ‎- Da.
‎Amice, ai ceva bani la tine?
‎- Da. ‎- Ce?
‎Da, am bani la mine.
‎Ia dă-i încoace.
‎De ce?
‎Ca să nu te omor în bătaie.
‎Merge treaba asta?
‎Majoritatea oamenilor consideră
‎că e mult mai rău să-ți pierzi viața ‎decât să-ți pierzi banii.
‎Se tem că le rănești familia.
‎Eu nu am familie.
‎Nu intru în detalii, ‎dar nu-mi mai pasă de nimic.
‎Nu vă dau banii.
‎Ești dus cu pluta?
‎Nu, dar m-am săturat să fac lucruri ‎pe care nu vreau să le fac.
‎Mereu avem de ales.
‎Iar, dacă înțeleg bine,
‎aici am de ales între violență
‎și înmânarea banilor mei
‎unor mucoși incompetenți.
‎Ce-ai zis?
‎Lăsați-mă în pace! Ați înțeles?
‎Pur și simplu, lăsați-mă în pace.
‎Poftim.
‎Nimeni nu a greșit cu nimic.
‎Nu da vina pe lumea asta.
‎Devii țâfnos când nu-ți convine ceva.
‎Însă ai un suflet cald.
‎Nu poți nega asta. Ești un om cumsecade.
‎Am știut asta de când te-am întâlnit.
‎M-a lovit din prima.
‎Nici până azi n-am încetat să te iubesc... ‎grăsan puturos ce ești!
‎E duminică, tâmpitule!
‎Nu prea ești dusă la biserică.
‎Tony!
‎Dumnezeule!
‎- Ce? ‎- De ce faci din astea?
‎Așa ți se pune inima în mișcare.
‎- Accelerează metabolismul. ‎- Nu!