‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני לא רוצה שתתאבל לנצח.‬
‫תתאבל קצת.‬
‫אני רוצה שכולם יבכו הרבה בלוויה,‬
‫אבל אל תיכנס לדיכאון,‬ ‫אל תיתן לזה להטריד אותך, תמשיך הלאה.‬
‫קום, אל תשכב מצוברח במיטה כל היום.‬
‫צא, פתח את הווילונות,‬
‫תיהנה מהשמש כל עוד אתה יכול.‬
‫רעבה?‬
‫אם היית יכולה לפתוח פחית,‬ ‫כבר הייתי מת עכשיו.‬
‫אבל את לא יכולה, כי את חסרת תועלת.‬
‫מי חסרת תועלת?‬
‫את!‬
‫את חסרת תועלת. כלבה טובה.‬
‫עדיין תרצה שאשים את זה בחריץ?‬
‫לא, אתה יכול לתת לי את זה.‬
‫רק גלויה ממייק ובת', מי שהם לא יהיו.‬
‫חברים.‬
‫מה כתוב?‬
‫רק כתוב, "אנחנו נהנים מאוד‬ ‫ולמייק היה שלשול."‬
‫יופי.‬
‫בוא נקווה שתהיה הדוור שלי אחרי שאתעוור.‬
‫לך.‬
‫הלכנו למסעדה היוונית הנחמדה הזו‬ ‫שתמיד היינו הולכים אליה, זו בתחילת הרחוב.‬
‫שילה הייתה במצב רוח נורא שוב.‬
‫אני משתגעת.‬
‫את משוגעת רק אם הוא עונה.‬
‫הוא עונה.‬
‫מה הוא אומר?‬
‫תלוי מה אני שואלת אותו.‬
‫ברור.‬
‫אימא שלך?‬
‫אשתי.‬
‫מצטערת.‬
‫סטן היה בעלי.‬
‫אני אן.‬
‫אני טוני.‬
‫נעים מאוד.‬
‫הוא נראה נחמד.‬
‫הוא מסכים?‬ ‫-כמובן.‬
‫הוא אף פעם לא חלק עליי, כבר 48 שנים.‬
‫לא קיבלתי כל כך הרבה זמן.‬
‫פגשתי אישה נחמדה בבית הקברות, אבא.‬
‫אל תספר לליסה.‬
‫איזה זין.‬
‫היא יותר בגילך.‬
‫עם קצת ויאגרה, תצליח לעמוד.‬
‫לעמוד איפה?‬
‫תמיד נחמד לפטפט.‬
‫טוב, מתחילים. סוף סוף.‬
‫היי.‬ ‫-מצטערת על זה. היי.‬
‫הכנתי כוס תה.‬
‫שתי כפיות סוכר.‬
‫טוב, בוא נסדר אותך, נסרק אותך קצת.‬
‫לא נראה רע, נכון?‬
‫יום יפה היום, נצא לגינה אחר כך, טוב?‬
‫אני לא יודע איך את עושה זאת.‬
‫מה?‬ ‫-נשארת שפויה.‬
‫הוא לא יודע על מה את מדברת, מה?‬ ‫אני בטוח שהוא לא זכר אותך.‬
‫הוא לא יודע שהוא חי.‬
‫מה הטעם?‬ ‫-מה זאת אומרת, "מה הטעם"?‬
‫הם עזרו לנו כשהם יכלו ועכשיו הם לא יכולים.‬ ‫הוא לא יכול לעזור לעצמו, אז אני עוזרת לו.‬
‫לא, אני יודע. אבל זה לטובה?‬
‫אנחנו לא יודעים מה הם מרגישים.‬ ‫הם לא יודעים.‬
‫אז רק ליתר ביטחון, תהיה נחמדים אליהם, טוב?‬
‫אבא שלי לגמרי איננו.‬
‫אני מרגיש רע שאני...‬
‫אני מבקר אותו בכל יום.‬
‫אבל ארגיש רע אם לא אבקר אותו בכל יום.‬
‫ואז כשאני מבקר אותו בכל יום, ‬ ‫אני מרגיש רע כשאני עוזב כי זה היה מדכא.‬
‫אני יודע שאני לא חושב כמו שצריך,‬ ‫אבל אני לא רוצה לחשוב כמו שצריך‬
‫כי כשאני עושה זאת‬ ‫אני נהיה יותר פאקינג מדוכא‬
‫כי אני רק רוצה לישון,‬
‫אתה יודע, אני לא...‬
‫סליחה, אני משעמם אותך?‬
‫נכנסתי לוויכוח בטוויטר‬ ‫עם סטודנט אידיוט לרפואה,‬
‫ועכשיו הוא חסם אותי‬ ‫כי הוא לא יכול לספוג את זה.‬
‫פתטי.‬
‫נכון מאוד.‬
‫אשמח לפגוש אותו.‬
‫כן?‬
‫להחטיף לו כמו שצריך.‬
‫אתה הולך לקנות הרואין?‬
‫כן.‬
‫כמה אתה מקבל בשביל זה?‬ ‫-שקית קטנה.‬
‫אולי אצטרף אליך יום אחד.‬
‫כן, מתי שתרצה.‬
‫הערב?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אני רוצה לנסות הרואין הערב.‬
‫מה, אתה? ברצינות?‬
‫כן... למה לא? על הזין!‬
‫כמה בשביל ניסיון אחד?‬
‫ניסיון אחד, מנה אחת,‬ ‫מה בדיוק אתה רוצה?‬
‫אני לא מזריק.‬
‫אני שונא מחטים, וגם איידס...‬ ‫אני לא רוצה למות מזה.‬
‫אתה נדבק באיידס רק אם אתה חולק במחט.‬ ‫בכל אופן, בימינו כבר לא מתים מזה...‬
‫אז הכול עובר, מה?‬
‫אפילו איידס.‬
‫כן, אולי יהיה עדיף‬ ‫אם תעשן קצת בג'וינט,‬
‫זה לא ביג דיל.‬ ‫- לרדוף אחרי הדרקון?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫קנה לי...‬
‫בשווי 20 ליש"ט. אני רק רוצה לנסות.‬
‫בסדר.‬
‫תבוא אליי בסביבות שבע? כן?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע איפה אני גר?‬ ‫-כן.‬
‫ושמור על זה...‬
‫בסדר?‬ ‫-טוב.‬
‫אתה מוכן, ג'אבה?‬ ‫-רק רגע.‬
‫את יכולה לתפוס לו יפה בצוואר.‬
‫כמו כלב פאג.‬
‫הכול טוב?‬
‫מה המצב?‬
‫אני עדיין לבד, כועס ובכאבים.‬ ‫אני מת שהכול יגמר כבר. אתה?‬
‫אני בסדר, תודה.‬
‫אם לא תתאבד הערב,‬ ‫אתה עדיין יכול לשמור על ג'ורג'?‬
‫כן. באיזו שעה אמרנו?‬
‫בערך בחמש.‬
‫יש לי משהו עם ג'יל שימשך כשעתיים,‬ ‫נחזור עד שבע.‬
‫שבע, עד שבע?‬
‫אני צריך... יש לי משהו בשבע.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה עשית לו עם הצוואר?‬
‫הראיתי לסנדי את העניינים.‬
‫המרקם בכלל לא של צוואר.‬
‫זה יותר כמו שדיים או שק אשכים.‬ ‫-אתה לא נוגע בהם.‬
‫אתה בסדר עם זה?‬ ‫-כן.‬
‫הוא מהנהן.‬
‫את בסדר עם זה?‬ ‫-כן.‬
‫למה שלא תהיה בסדר‬ ‫עם זה שאני תופס לו בצוואר?‬
‫בימינו אי אפשר לדעת.‬
‫אתה תכתוב את הכתבה הזו?‬ ‫-כן, אנחנו בדרך לשם עכשיו. בוא.‬
‫ככה סחבו אותך כשהיית צעיר?‬
‫נתראה.‬ ‫-נתראה.‬
‫נתראה.‬
‫אין לי מילים, זה פשוט...‬
‫כמה זמן לקח לך ללמוד‬ ‫לנגן בחלילית עם שני הנחיריים?‬
‫כמה שעות ביום במשך מספר שבועות, לא?‬
‫כן. עשה לי כאב ראש.‬
‫כן...‬
‫זה היה שווה את זה.‬
‫כן.‬ ‫-כן... מגניב.‬
‫כי אין לי עבודה.‬
‫לא?‬ ‫-לא, אז יש לי מלא זמן.‬
‫תשתמש בו בחכמה.‬
‫מצחיק, כי רק הבוקר‬ ‫חשבתי לעצמי שהחיים שלי חסרי משמעות‬
‫ושאני בטוח צריך להתאבד ואז...‬
‫זה גורם לך לחשוב, לא?‬
‫כן.‬
‫שנצלם תמונה?‬
‫תכניס את החליליות.‬
‫תקע אותם בפנים, זהו זה.‬
‫איזה זין.‬
‫להתראות.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫זה היה מצחיק.‬
‫באמת?‬
‫ילד שמן שעדיין גר בבית עם אימא שלו,‬ ‫אין לו עבודה,‬
‫אז הוא דוחף חליליות לאף שלו‬ ‫והוא רוצה שכל העולם ידע.‬
‫למה אנשים מעדיפים להיות מפורסמים‬ ‫על שטויות מאשר לא מפורסמים?‬
‫מתי זה התחיל?‬
‫זה בשביל הכיף.‬
‫אנחנו כותבים את הכתבות האלה‬ ‫כדי שאנשים יגידו, "זה מעניין".‬
‫כמו תאונת דרכים.‬
‫כשאתה מאט על הכביש המהיר אתה עושה,‬ ‫"זה מעניין. חבל שהסתכלתי".‬
‫הלוואי ויכולתי לנגן בשתיים בבת אחת.‬
‫על מה דיברת עם האימא?‬ ‫-שאלתי אם אוכל להתקשר אליה.‬
‫למה?‬ ‫-מה זאת אומרת, "למה"?‬
‫למה אתה צריך להתקשר אליה?‬ ‫-לדייט.‬
‫הזמנת את האימא של הילד השמן לדייט?‬ ‫-כן.‬
‫לא ייאמן.‬ ‫-למה?‬
‫לא מקצועי, מביך.‬ ‫-למי?‬
‫לי, לה, סביר להניח.‬
‫היא הסכימה.‬
‫נראה מוזר שפגשת אישה‬ ‫שרוצה להכניס ילד שמן לעיתון‬
‫ומיד התחלת איתה.‬
‫יש לי חשק מיני חזק.‬
‫טוב, לעולם אל תגיד את המילים האלה שוב.‬
‫זה בא לפה.‬
‫אם לא תזוזו, אולי זה לא יראה אותנו.‬
‫לא, אנחנו גמורים. זה עוצר.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-היי.‬
‫אתם חולמים חלומות מוזרים?‬
‫לפעמים.‬
‫כן...‬
‫מה איתך?‬
‫אני לא חולם כרגע כי אני לא ישן.‬
‫אבל גם אם הייתי חולם,‬ ‫לא הייתי מספר אותם לאיש‬
‫כי אין דבר יותר משעמם‬ ‫מאשר שמישהו מספר לך על חלום שחלם.‬
‫נראה מה אתה חושב על זה.‬
‫היא תספר לנו בכל זאת.‬ ‫-הבטתי במראה,‬
‫ונראיתי ממש מוזר‬
‫ויכולתי לתלוש את השיער שלי...‬ ‫-אני יודע איך את מרגישה.‬
‫אז ניסיתי את השיניים שלי‬ ‫והשיניים שלי היו רפויות,‬
‫אבל אז זו לא הייתי אני, זה היה תינוק.‬
‫מה לעזאזל זה אומר?‬
‫חלמת את החלום עם התינוק והשיניים והשיער?‬
‫אני לא יודע אם זה היה פרויד או יונג‬
‫שאמרו שמי שחולם את החלום הזה‬ ‫ומספר עליו לאחרים,‬
‫הוא ממש פאקינג משעמם.‬
‫גס רוח.‬
‫יהיה מעניין לכתוב כתבה על חלומות.‬
‫לא. אומר לך מה יהיה טוב.‬ ‫כפי שאמרתי, אני לא ישן,‬
‫אז אם תוכלי לבוא אליי בכל ערב‬ ‫ולדבר איתי חמש דקות,‬
‫ואז לברוח בזמן שאני נופל לתרדמת,‬
‫זה יהיה נהדר.‬
‫חשבתי על עוד כתבה טובה לעיתון,‬
‫אורחים חלומיים לארוחת ערב.‬
‫מעולה, מה?‬ ‫תבחר את חמשת האנשים האהובים עליך ולמה.‬
‫באמת למה...‬
‫את מי אתה תזמין?‬ ‫חמישה אנשים, חיים או מתים.‬
‫מתים.‬ ‫-אבל מי?‬
‫לא משנה, כל עוד הם מתים.‬ ‫-אני יודעת את מי אזמין.‬
‫ברור.‬ ‫-מספר אחת, ג'יימס קורדן.‬
‫זין בעין.‬ ‫-נוכל לעשות "קרפול קריוקי".‬
‫תוכלו לעשות "קרפול קמיקזה"?‬
‫הוא יכול לעשות הכול.‬
‫והוא עושה.‬ ‫-אני יודעת שהמגניבים לא אוהבים אותו,‬
‫אבל הוא לא מפסיק לעבוד.‬
‫בעיקר בתור נהג פרטי.‬ ‫-הוא עובד קשה, כמוני.‬
‫הנסיכה דיאנה.‬
‫היא יודעת למה היא מתה.‬
‫היא יודעת מה קרה‬ ‫אז נוכל לפתור את זה אחת ולתמיד.‬
‫אז החזרת לחיים אישה מסכנה‬
‫כדי שתוכלי לחקור אותה על המוות שלה?‬
‫המתים תמיד רוצים לספר את הסיפור שלהם‬ ‫כדי שיוכלו למות בשקט.‬
‫היא לא במקום שקט.‬ ‫היא בחדר איתך ועם ג'יימס קורדן המזוין.‬
‫מר בין.‬ ‫-לא אמיתי.‬
‫יותר נכון קורע.‬
‫הזמנת את המולטימיליונר רואן אטקינסון‬
‫לארוחת ערב איתך, עם אישה מתה‬ ‫ועם ג'יימס קורדן,‬
‫ואת מצפה שהוא ישאר בדמות במשך שלוש שעות‬ ‫בתור הדמות של מר בין המזוין?‬
‫אני מחליטה את מי אני מזמינה.‬
‫קווין הארט, האיש המצחיק ביותר בעולם.‬
‫אלה ארבעה, לא?‬ ‫-כן.‬
‫מייקל ג'קסון.‬
‫ג'יימס קורדן יגמור אם ג'קו יכנס.‬ ‫הוא ילכלך את כולם.‬
‫אתה צריך להתבגר.‬
‫ארוחת הערב הגרועה ביותר.‬
‫יופי.‬
‫עסוק?‬
‫מנסה להיות.‬ ‫-ממה שאני רואה מהמשרד, זה לא נראה ככה.‬
‫הסתכלת עלינו משם והטרדת אותנו‬ ‫בזמן שאנחנו מנסים לעבוד?‬
‫אתה יכול לעשות מה שביקשתי ממך?‬ ‫אתה אמור ללמד את סנדי איך...‬
‫היא לומדת הרבה.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב, זה מצלם. בואי.‬
‫לא. נו, באמת.‬ ‫-כן.‬
‫זה מטומטם. אתה תיפגע.‬ ‫-למה?‬
‫כי אתה זקן.‬ ‫-אני לא זקן. עשי זאת.‬
‫אני זקנה. תראה, אני שיכורה.‬ ‫-קדימה.‬
‫אני יודע, אבל זה טוב כששיכורים.‬ ‫-לא, זה מטומטם.‬
‫אנשים שיכורים מקפצצים. קדימה.‬
‫אם אפול עליך, אני לא לוקחת אותך למיון.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫מטומטם. אני עפה.‬
‫יש!‬
‫שחררי, מתוקה.‬
‫אז באיזה סוג של עיתונאות את מתעניינת?‬
‫אתה לא צריך להיות שמרטף שלי.‬
‫אני שמחה לשבת פה.‬
‫אני אוהבת שקט ושלווה.‬
‫אני גרה בבית עם אימא שלי,‬ ‫אבא שלי, אחי ואחותי אז...‬
‫הבית יכול להיות שוקק חיים.‬
‫מה?‬ ‫-סליחה.‬
‫מה? מה הבעיה?‬
‫אתה עצוב.‬
‫אני בסדר, ברצינות.‬
‫הייתי נשוי במשך 25 שנים. זה היה נהדר.‬
‫עכשיו זה נגמר. זו לא הבעיה שלך.‬
‫לא רציתם ילדים?‬ ‫-לא.‬
‫חארות קטנות ומעצבנות.‬
‫אתה עדיין יכול להיות מאושר.‬
‫אנסה, אבל תפסיקי לבכות‬
‫כי אנשים יחשבו שאמרתי משהו נורא.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫בגלל זה אני לא רוצה ילדים,‬ ‫הם יותר מדי מנוזלים ופתטיים.‬
‫אני חושב שהוא הולך לאכול. תראי את זה.‬
‫הוא אמר לך להסתכל עליי אוכל, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫מחשבות?‬ ‫-זה בסדר.‬
‫בדיוק. אני שם את האוכל בפה,‬
‫אני לועס אותו, אני בולע אותו,‬ ‫כמו כולם.‬
‫אבל מכאן, זה נראה‬ ‫כמו התמונות המיוחדות האלה‬
‫בהן הם מגדילים חלזון פי אלף,‬ ‫כשהוא אוכל כרוב.‬
‫אין סיכוי. לא תתפוס אותי אוכל כרוב.‬
‫סבא שלי לא אכל כרוב.‬
‫הוא מת מסוכרת כמו שיקרה לו?‬
‫לא, סרטן מעיים.‬
‫אתה אוכל סיבים?‬ ‫-כן, מלא.‬
‫פירות וירקות?‬ ‫-צריך חמישה ביום.‬
‫כמה מנות אתה אוכל ביום?‬
‫עשרה.‬ ‫-לא תפוחי אדמה.‬
‫אז כלום.‬
‫אלוהים, טוני!‬
‫אתה כזה שמוק.‬
‫זה ממש יפה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני רוצה לחשוב שעזרתי...‬
‫כן, החלק הזה, אתה יכול לחתום כאן.‬
‫כן, איפה שקפצתי.‬
‫מה נשמע?‬ ‫-טוב. היי, ג'ורג'.‬
‫אחזור בסביבות שבע.‬ ‫-תוודא שבשבע. יש לי משהו.‬
‫אין בעיה. נתראה.‬ ‫-כן.‬
‫תתנהג יפה אצל דוד טוני.‬
‫אולי אל תזכיר את העניין של ההתאבדות.‬ ‫-כאילו שהייתי עושה זאת.‬
‫אני מצטער. אני יודע. בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫מה אם הוא יעלה את הנושא?‬
‫למה שיעלה את הנושא?‬
‫הוא לא. זו הייתה בדיחה.‬
‫טוב, נתראה.‬ ‫-ביי.‬
‫אתה רוצה משהו לשתות?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫ויסקי?‬
‫אני יודע שיש לי... קולה.‬
‫אבא אומר שאתה עצוב מאז שדודה ליסה מתה.‬
‫כן.‬
‫גם אני עצוב.‬
‫אני חולם עליה לפעמים.‬
‫גם אני.‬
‫למה הרופאים לא עזרו לה?‬
‫הם ניסו.‬
‫למה ישו לא הציל אותה?‬
‫כי הוא חרא.‬
‫אל תגיד להורים שלך שאמרתי זאת.‬ ‫-בסדר.‬
‫רוצה תה?‬ ‫-לא.‬
‫רעב?‬ ‫-כן.‬
‫שנלך לבית הקפה?‬
‫כן.‬ ‫-כן, בוא.‬
‫יש לך כסף?‬ ‫-לא.‬
‫לוזר.‬
‫מה בא לך?‬
‫אצבעות דג ושעועית.‬
‫בחירה טובה. גם אני אזמין את זה.‬
‫מה תרצו?‬ ‫-שנינו רוצים אצבעות דג ושעועית.‬
‫זה רק בתפריט הילדים.‬ ‫-כן, אני לא מאוד רעב.‬
‫אתה לא יכול להזמין את זה.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-זה לילדים.‬
‫אבל... אני יכול לאכול מה שילדים אוכלים.‬
‫כן, אבל זה עולה רק 4.99 ליש"ט.‬
‫אני יודע, כי זו מנה קטנה יותר.‬
‫אני משלם מחיר של ילד,‬ ‫אבל אני מקבל מנה של ילד.‬
‫כן, אבל זה זול יותר כי זה לילדים.‬
‫אני יודע, כי הם קטנים יותר,‬
‫וזה קטן יותר כי הם קטנים יותר.‬ ‫זו לא הנחה,‬
‫זה לא כי הם מובטלים, נכון?‬ ‫כמו כן, מבוגר משלם, אז...‬
‫אלה הכללים.‬
‫באמת?‬
‫טוב.‬
‫הוא יאכל אצבעות דג ושעועית...‬
‫פעמיים.‬
‫לא, אבל אתה רק תאכל מנה אחת, לא?‬
‫אז מה אתה מזמין?‬
‫כמו שאמרתי, אני לא ממש רעב,‬ ‫אז אשתה כוס קפה.‬
‫שניהם בשבילו?‬
‫טעים?‬
‫זין.‬
‫איפה האבא המזוין שלך?‬
‫בבקשה שלא תהיה ג'וליאן.‬
‫יש.‬
‫ג'ורג'.‬ ‫-אני מצטער.‬
‫נתקעתי ב...‬ ‫-זה בסדר. נתראה. תודה.‬
‫הנה הוא. הכול טוב?‬
‫נתראה מחר.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫כן, טוב.‬ ‫-כן?‬
‫היה לך כיף?‬ ‫-כן, טוב.‬
‫זין.‬
‫היי, מה אתה עושה פה?‬ ‫-כי...‬
‫הוא בא לדבר על להתחיל בעיתון.‬
‫טוב. נהדר.‬
‫בדיוק. טוב.‬
‫הבאת טייק-אוויי?‬ ‫-אלה סמים...‬
‫אתה לא צריך לענות...‬ ‫-מה...‬
‫והשעה שבע אז לך.‬
‫טוב.‬ ‫-תיכנס.‬
‫זה היה בסדר?‬
‫למה אמרת "סמים"?‬