EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hvornår bemærkede du det første gang?
Altså, røret sprang læk,
tapetet blev vådt, og det formede dette billede.
Og hvornår tænkte du: "Hov, det ligner sir Kenneth Branagh?"
Det var omtrent, da skyggen trådte frem her omkring.
Den har virkelig hans mund.
-Bare en streg. -Det er utroligt. Stof til eftertanke.
Ja.
Tag et billede.
-Okay? -Ja.
Det vil gøre min kone usigeligt glad. Hun har været lidt nede.
-Hun blev slået i hovedet med en hammer. -Med en hammer?
To fyre på knallert greb hendes taske og slog hende, så hun slap.
Politiet jagter dem ikke, fordi de så tager hjelmene af,
og det er farligt, og politiet kan blive sagsøgt, så...
-Den politiske korrekthed er løbet løbsk. -Ja.
Så hans kone bliver røvet og slået i hovedet med en hammer.
Han tager hjem, ser en plet, der minder om sir Kenneth Branagh,
og det er det, han ringer til lokalavisen om.
Enhver plet ligner Kenneth Branagh.
Han har ingen særkender. Du kan ikke tegne en karikatur af ham.
Der er ingen træk, der kan overdrives.
Han har bare et vagt, kedeligt ansigt.
Var jeg ham, havde jeg båret briller. Store, røde briller.
Så når folk sagde, "Kenneth Branagh hvem?" "Du ved, store, røde briller." "Nåh!"
Han er da pæn. Jeg ville gerne ligne ham.
Selvfølgelig ville du det. Du ligner for fanden Shrek.
Så ville du i det mindste ligne et menneske.
Pigerne elsker det. Jeg var på date med den fede drengs mor forleden.
Vi ses på kontoret.
...det var omkring 40 pund, hvad kan man...
-Hvor er mine penge? -Fald ned.
-Hvem fanden er du? -Lige hvem du ønsker.
-Har du brugt mine 60 pund på en luder? -Nej, hun er en ven.
Jeg tager ikke 60 pund, vel? Og jeg er ikke luder. Jeg er sexarbejder.
Nå, min fejl. Giv mig mine penge!
-Pas på. -Har du ikke en håndtrold, der skal gives?
Min næste aftale er klokken tre.
-Hvad gjorde du af pengene? -Købte stoffer.
-Så er det mine stoffer. -Kan vi ikke dele?
Hvorfor? Det er mine. Hvad købte du?
-Heroin, lidt hash. -Godt.
-Jeg tager hashen, behold heroinen. -Jeg har det ikke på mig.
-Jeg kan komme forbi med det senere. -Klart.
Bor du her?
Ja.
-Hvorfor? -Jeg blev smidt ud af den forrige garage.
Jeg taler ikke om lige den garage. Hvorfor du bor i en garage?
Den slags sker. Din type ser det ikke fra elfenbenstårnet.
Er jeg snobbet, fordi jeg ikke bor i et hul i væggen?
Lad ham ikke rode i mine ting.
Jeg mangler ellers en pisplettet madras.
-Forpulede pissemyre. -Ro på, hans kæreste døde.
-Havde han en kæreste? -Overdosis. Hun trak ham ham ind i det.
Vi gør alle ting, vi ikke burde.
-Har du brug for noget, nu du er her? -Hvad skulle det være?
Hvad som helst.
Hvad som helst?
Hvad som helst... for 50 pund.
Det er det værste. Jeg tror, jeg skal kaste op.
Hvorfor stiller du ikke ting i blød med det samme?
-Du sagde: "Hvad som helst for 50 pund." -Hvor tit får du fiskepinde og bønner?
Det er ligemeget. Du er alligevel færdig nu. Lige til tiden.
-En rengøringsdame havde været billigere. -Hvad koster de?
-Ti pund i timen? -Så kunne jeg have fået fem timer.
-Nå... Det var hyggeligt at sludre. -Hvad med en kop te inden du går?
-Okay. -Nej, jeg mente, jeg ville lave dig en...
Nej, ellers tak.
-Hvad hedder du? -Roxy.
-Dit rigtige navn. -Er du fra skattevæsenet eller hvad?
Det er Daphne.
-Hvad smiler du af? -Det er et pænt navn.
Præcis. Det passer ikke til mig.
-Fordi du ikke er pæn? -Jeg ved det ikke.
Det klæder dig. Inderst inde er du Daphne.
Man ved aldrig, hvad der sker.
Det ene øjeblik er man glad, tryg og selvtilfreds.
Det næste øjeblik mister man alt. Man skal have en plan B.
Jeg...
Julian fortalte mig om din kone.
Julian? Det usle, lille røvhul! Jeg inviterer ham ind, og han berøver mig.
Du ved, han kan ikke gøre for det, vel?
-Selvfølgelig kan han det. -Så ved du intet om afhængighed.
Jo, groft sagt siger folk: "Det er ikke min skyld, jeg er afhængig."
Alt er en afhængighed nutildags.
"Jeg kom til at køre nogen over, mens jeg var stiv.
Jeg er alkoholiker. Må jeg slippe?"
Madafhængighed. Afhængighed af mad. Vi er alle afhængige af mad.
Den værste er sexafhængighed.
Opfundet af en, der blev taget i utroskab.
De fyre er blandt mine bedste kunder.
-Hvorfor gør du det, du gør? -Penge.
-Det ved jeg, men hvorfor... det? -Du spørger kun på grund af mit job.
-Jeg mener, hvordan startede du? -Husker du filmen Pretty Woman?
Jeg synes, det så glamourøst ud.
-Virkelig? -Nej, selvfølgelig ikke.
Man ved aldrig.
Det ville overraske dig hvor mange,
der stadig forventer, at sexarbejdere ligner Julia Roberts, og så dukker jeg op.
Men... jeg har stadig dem her.
-Hvad er det? -Bittesmå hænder.
-Hvad gavner det? -Alle mine kunder elsker dem.
-Hvorfor? -De får deres pikke til at se enorme ud.
Nå, jeg har lært en del.
-Jeg er beæret. -Godt, nå, men...
Værsgo.
-Er det alt, du ville have mig til? -Ja.
Okay.
Vi ses.
Jeg er helt vild med din hund.
Også mig.
PLEJEHJEM
Jeg ville have vasket den. Hvor har jeg mon lagt den?
Vi finder den igen, det er okay.
-Hej. -Åh, hej.
-Er du okay? -Ja.
Er du okay, far?
-Hvordan har Lisa det? -I guder! Hun er død, far.
Husk det, okay?
For hver gang, du spørger, gør det pisseondt, okay?
-Hvorfor spiller du ikke bare med? -Hvorfor?
-Fordi det gør ham gladere. -Okay. Ingen tager sig af mine følelser.
Jeg er lige blevet belært af en luder om at tage hensyn til en narkoman,
der har røvet mig.
Det lyder... Han arbejder for mig, og hun tog opvasken.
Det er... kompliceret.
Det kommer sikkert ikke mig ved.
-Interessant. -Hvad er?
Du sagde, "Det kommer ikke mig ved," som om du mente det modsatte,
-Nej, jeg gjorde ej. -Jo.
Hvad er der galt med dig? Hvorfor kan du ikke bare være normal?
Altså, jeg ved, du ikke er normal.
Du er bitter, vred og deprimeret, og du er sur på verden.
-Men for guds skyld, det er din far. -Det ved jeg.
Kan du ikke spille normal i de 10 minutter, du er her hos ham?
-Ser jeg ham kun i 10 minutter? -Jeg ville ikke såre dig.
Jeg mente bare, at i de 10 minutter...
Det en masse meninger om noget, der ikke kommer dig ved.
Han kan stadig blive såret.
-Det kan alle. -Det forstår jeg.
Det er bare lidt sært at høre fra en, der passer min far.
Er det ikke lidt uprofessionelt med den attitude overfor mig?
Du er som en troll på Twitter.
Fordi du er ked af det, skal alle andre også være det.
Først lod jeg tvivlen komme dig til gode og antog, at du altid havde en dårlig dag.
Men måske er det bare, fordi du er et møgsvin.
Det gik godt.
Møgsvin.
Jeps.
Jeg kunne ikke tro det.
Hun er en sygeplejerske, der passer min far med Alzheimers,
og hun skælder mig ud for at blive vred over ting. Det er...
-Jeg ville ikke tænke så meget over det. -Nej.
-Men det gør du. -Ja.
-Fordi du ved, hun har ret. -Nej, hvad?
Utroligt. Stan, hvad synes du? Rotter kvinderne sig sammen mod mig?
Han er enig med mig.
-Sikken overraskelse. -Sig undskyld til hende.
-For hvad? -Det er ligegyldigt.
Det viser styrke, ikke svaghed. Stol på mig.
Jeg kan ikke bare undskylde for ingenting.
Men det er ikke for ingenting, vel?
Du ville undskylde for at skændes med en, du kan lide, som er rar.
Hun er rar, ikke?
-Hun er... -Der kan du se.
Hvad?
Det tænkte jeg nok.
Se det dog som jeres første kurre på tråden.
Det er latterligt.
Okay, godt, godt klaret.
Okay, vi ses senere.
Vi ses senere, Stan.
-God uge? -Nej, selvfølgelig ikke.
-Hvordan kunne jeg have det? -Det ved kun du.
-Hvorfor betaler jeg så dig? -Det er et godt spørgsmål.
-Og? -Hvorfor betaler du mig?
Så det skal jeg også vide?
Tony, vi er her for at stille og besvare svære spørgsmål om dig.
Måske vil du ikke kende svaret.
Måske er det nemmest at tro, der ikke er et svar.
Der er et svar, men du virker tilfreds med at acceptere din ulykkelighed.
Jeg accepterer min ulykkelighed og ved, hvad den skyldes.
Jeg ved også, at det eneste, der kan gøre mig glad, er umuligt.
Men jeg ved ikke, hvorfor jeg betaler en, der er så ligeglad.
Hør, der er mennesker i dit liv, der bekymrer sig om dig,
men gør de, hvad der er bedst for dig?
Ingen ved, hvad der er godt for mig.
-Jeg tror, det er derinde et sted. -Jeg vil ikke være trist mere.
Så lad være. Bare... lad være med at være ked af det.
TAMBURY-TIDENDE
Jeg tager noter derude, hvis jeg gider og kan holde mig vågen.
Jeg får hovedtrækkene, deres navn, alder og gaden, de bor på.
Det elsker folk.
Og så prøver jeg at gøre det komplet banale bare moderat interessant.
Fyren her, hans rør sprang læk, og der kom en plet på hans tapet,
som han siger ligner Kenneth Branagh.
-Ved du, hvem det er? -Nej.
Han er en gammel skuespiller, instruktør og...
-Har du hørt om Emma Thompson? -Ja.
Det ville han hade... Nå, men det var en plet på en væg.
Har du billederne fra...
Nå, ja, apropos billeder,
så har jeg billeder fra min date med den fede drengs mor.
Okay, alle sammen, hør her. Arbejdsudflugt.
Nej.
Jo, jo. Det er godt for teambuilding.
Byens nye stand-up-klub reklamerer i avisen,
så jeg viste min gode vilje og købte billetter.
-Jeg kunne have fået dem gratis. -Man bør støtte kunsten.
Det er godt. Der er kun rigtige komikere. Der er en kvinde på plakaten.
-Jaså? -Jeg siger det bare. Er du okay?
Godt, så kom med. Det bliver sjovt.
-Nej, det gør ej. -Tony, giv det en chance.
Apropos sjov, så havde jeg det sjovt forleden med den...
-Tony. -Åh.
-Hvem er det? -En landsbytosse.
-Bryan prøver altid at komme i avisen. -Hun er ny.
Ja.
-Du stinker. -Tænk ikke på det.
Jeg har noget til forsiden, hvis du er interesseret.
-Nej. -Freddie Mercurys tand.
-Hvor har du den fra? -Ved gyngerne i parken.
-Hvorfor tror du, det er Freddie Mercurys? -Se på størrelsen, mand.
-Han er ækel. -Stik dog en pik i halsen, møgharpe.
Hvorfor vil du i avisen?
Jeg vil vise verden, hvad jeg kan. Hvilke sygdomme jeg har haft.
-Ingen er interesseret i dine sygdomme. -Seksuelle eskapader?
-Nej. -Nej?
Jeg er medlem af en swingerklub. Den assisterende træner i Tambury FC?
Jeg har suttet hans pik. Skriv dog det i sportssektionen.
Ellers tak. Det er ikke Freddie Mercurys tand. Vi skriver ikke om dine sygdomme.
En lokalavis skriver om gamle damer og deres katte. Om hatte fundet i træer.
Vi skriver ikke:"Den lokale Bryan Gittens beretter stolt om at sutte fodboldpikke."
Tænk dig om.
Har I en joke-side?
Nej.
I går glip af noget, for jeg skriver mine egne. Vil du høre en?
Hvad får du, hvis du krydser en handicappet blæksprutte med min ekskone?
En fembenet luder.
-Alle kan ikke komme i avisen. -Har alle givet Jackie Collins finger?
-Har du? -Nej.
Men det går pressen da ikke op i. Har jeg ret?
Fantastisk, okay, farvel.
-Okay. -Vi ses en anden gang.
Jeg har en god feature til dig.
-Nej, du har ej. -Uhøfligt.
-Du har ikke hørt den endnu. -Behøves ikke.
-Krystaller. -Hvad sagde jeg?
-Deres helende kræfter. -Det er pis og papir.
-Du er så snæversynet. -Nej.
-Du tror ikke på noget. -Jo.
-Du er jo ateist. -Jeg kan stadig tro på noget.
Bare ikke på guder.
-Hvordan kan du ikke tro på Gud? -Hvilken en?
-Hvad mener du? -Altså... Zeus?
-Hvem? -En græsk gud.
-Eller Ra eller Ganesh? -Nej, ikke dem. Den rigtige i Bibelen.
-Jahve. -Bare Gud!
Du tror ikke på alle de andre guder, jeg lige nævnte.
-På samme måde tror jeg ikke på din. -Men nogen har jo skabt alt det her.
Hvorfor tror du, at nogen har skabt det?
Fordi det er så godt. Det kan ikke bare være et tilfælde.
Hvad, Big Bang? Kom alt fra ingenting? Det er umuligt.
-Du har ret. Gud gjorde det. -Ja.
Så hvor kom Gud fra?
-Han har altid været her. -Sådan der. Nemt, ikke?
Du har altid glædet dig ved alt, de små ting.
At sidde på sofaen med hunden.
Med det ansigtsudtryk,
"Jeg sidder bare her med hunden, jeg elsker det."
Giv hunden et kys fra mig, og tag hende med på stranden. Det elsker hun.
Det gør I begge.
Vil du gerne på stranden? Ja?
Så kom.
Du gode gud, hvorfor gjorde du det?
-Du så varm ud! -Jeg sov. Jeg er gennemblødt.
Se, hunden blev helt forskrækket.
Din forbandede flab.
Jeg kan lige så godt hoppe i vandet nu.
Kom så, kom med i vandet med mig! Kommer du?
-Nej. -Jo, du gør. Tony, kom i.
-Nej. -Kom nu.
Kom nu.
Kom i, Tony.
...og derfor kalder de dem sportssokker.
Tak, I er et fantastisk publikum.
Det er jeg glad for. Jeg var ude for noget slemt denne uge.
Kom nu, mere trist end det.
Ja, det var... En af mine venner begik selvmord i sidste uge.
Han gik ovenpå og slugte alt i toiletskabet.
Ja, han blev kvalt i en tampon. Ja!
Kvalt i en tampon.
Fyren hernede hadede den joke. Hans ansigtsudtryk ligner min bedstemors.
"Du godeste, nej." Op med humøret, det sker måske aldrig.
Han sidder der bare: "Jeg griner ikke af det."
Kom nu. Hvad hedder du, mand?
Hvad er dit navn?
-Tony. -Tony, det var da ikke så svært.
Hvad er din historie, Tony?
-Min historie? -Ja.
Du sidder her på forreste række. Hvad er din historie?
Min kone døde tidligere i år.
Brystkræft.
Og det knækkede mig.
Der går ikke en dag, hvor jeg ikke... overvejer selvmord.
Jeg ser ikke nogen mening i at leve.
Nå, men...
Paraplyer er underlige, er de ikke? Har I aldrig...
Med paraplyen...
-Han spurgte. -Ja.
Det gjorde han. Han spurgte mig, så jeg sagde sandheden.
-Sandheden er vigtig for dig, ikke? -Jo.
Her er en sandhed, Tony. Jeg er træt.
Træt af at bruge min arbejdsdag på at bekymre mig om dig
og om, hvad du nu vil gøre.
Af at finde på grunde til, at du ikke bør begå selvmord,
Af at finde billetter til ting for at få dig i bedre humør.
Når jeg burde blive hjemme hos min familie og tage mig af mine egne problemer.
Så han må joke med selvmord, men jeg må ikke...
Den joke handlede jo ikke om dig, Tony.
Det skete ikke. Han fandt på det.
Hans ven begik ikke selvmord ved at kvæle sig i en tampon.
Han kender ikke din situation. Det gør han ikke.
Havde han sagt: "Ok, hånden op, hvis din kone er død, og du overvejer selvmord."
"Okay, her er en joke til dig."
-Jeg var ikke i humør til det. -Skønt.
Han prøvede at få folk til at grine.
Det er det eneste, jeg prøver på. Jeg gør mit bedste for at gøre dig glad.
Okay.
Tak for det.
-Okay? -Ja, vi ses i morgen.
Det gør vi.
Se... Audrey Hepburn.
Er hun ikke smuk?
Brandy, du ser glamourøs ud.
-Hun er til grin. -Det var hendes ide.
-Hvor længe tog det? -Omkring ti minutter.
Perfekt.
-Jeg har en gave med. -For de penge du stjal fra mig?
-Ja... -Betænksomt.
Er du sikker på, du ikke vil have lidt af det her i?
Jo, gør bare det.
-Sikker? -Hvad er det værste, der kan ske?
Altså, det her.
Jeg er ked af det der...
med at stjæle dine penge. Sådan er jeg ikke.
Det er sygdommen, ikke? Vi har alle undskyldninger.
Tænk, at vi har noget til fælles.
Vi har begge mistet en partner. Vi prøver begge at dulme smerten.
Vi er begge tabere... Ikke for noget, men se dig lige.
Og jeg tænker: For helvede, sådan er jeg også.
Nej, du er ej.
Du røver mig ikke!
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil