A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Mikor észlelte ezt?
Elkezdett folyni a víz a csőből, aztán nedves lett a tapéta,
és ez a kép lett belőle.
Mikor vette észre, hogy hasonlít Sir Kenneth Branagh-ra?
Amikor itt kialakult az árnyékolás.
Látszik a szája is.
- Az csak egy vonal. - Igen.
Csodás, igaz? Elgondolkodtató.
Az.
Fotózd le!
Így jó. Okés.
Ennek örülni fog a nejem.
- Valóban? - Rájár a rúd.
- Fejbe vágták egy kalapáccsal. - Egy kalapáccsal?
Két motoros. Megragadták a táskáját, fejbe vágták, erre elengedte.
A rendőrség nem üldözi őket, mert sisak nélkül motoroznak,
ami veszélyes lehet, és beperelhetik a rendőrséget.
- Őrültség, igaz? - Igen.
A nejét kirabolja egy motoros banda, fejbe vágják egy kalapáccsal,
mire a fickó hazamegy, a tapétán meglátja Sir Kenneth Branagh-ot,
és ezért hívja fel az újságot. Bármilyen folt hasonlíthat Kenneth Branagh-ra.
Nem valami egyedi az arca. Karikatúrát sem lehet készíteni róla,
mert nincs mit kiemelni. Átlagos, sápadt arca van.
A helyében hatalmas, vörös szemüveget hordanék,
így amikor rólam beszélnének, mindenki felismerne a szemüvegről.
Elég sármos fickó. Szeretnék úgy kinézni, mint ő.
Még szép, mert úgy nézel ki, mint Shrek, baszki.
Felturbózna téged. Legalább emberi kinézeted lenne.
A csajoknak bejön. Erről jut eszembe: randiztam a dagadék anyjával.
Találkozunk az irodában!
...negyven font körül, de attól függ, mit kérsz.
- Hol a pénzem? - Jól van, nyugi!
- Te ki a fasz vagy? - Ki legyek?
- Egy prostira költötted a 60 fontomat? - Ő a barátom.
Nem kérnék 60 fontot tőle. Amúgy meg nem prosti, hanem szexmunkás vagyok.
Bocsásson meg! Add vissza a pénzem!
- Ne bántsa! - Nem kellene kivernie valakinek?
- Háromkor jön a következő kuncsaft. - Hol a pénzem? Hülye kérdés...
- Drogot vettem. - Hát persze. Add ide!
- Nem osztozunk? - Miért osztoznék? Az enyém.
Mit vettél?
- Hernyót és hasist. - Oké. A hasist viszem, a hernyó a tied.
- Most nincs nálam. Később átviszem. - Okés.
Itt élsz?
- Igen. - Miért?
Az előző garázsból kitettek.
Nem a konkrét garázsra gondolok. Általában miért laksz garázsban?
Ilyen az élet. Puccos lakással nem értheted.
Azt hiszed, burzsuj vagyok, mert nem egy lyukban élek?
- Ne hagyd, hogy kutasson! - Persze, elvinném a húgyos matracod.
- Rohadt féreg! - Hagyd már! Meghalt a barátnője.
- Volt barátnője? - Túladagolta magát. Ő vitte bele.
Mindenki csinál rossz dolgokat.
- Segíthetek rajtad? - Miben?
- Bármiben. - Bármiben?
Bármiben. 50 fontért.
Ezt nem hiszem el. Mindjárt hányok.
Miért nem áztatod be a tányérokat?
Azt mondtad, 50-ért bármit.
- Hányszor ettél halrudacskás babot? - Mit számít az?
Már megcsináltad. Épp időben.
- Egy takarítónő olcsóbb. - Mennyiért dolgoznak?
- Tíz font/óra. - Öt órát fizettem ki?
Igen.
- Na, mindegy. Jót dumáltunk. - Egy teát indulás előtt?
- Csinálom. - Én akartam neked csinálni.
- Én nem kérek. - Hogy hívnak?
- Roxynak. - Az igazi neved?
Az adóhatóságtól vagy?
Daphne.
- Miért vágsz ilyen fejet? - Szép név.
Pontosan. Nem illik hozzám.
- Mert nem vagy szép? - Nem is tudom.
Illik hozzád. Legbelül Daphne vagy.
Sosem tudni, mi vár az emberre. Az egyik pillanatban
boldog vagy, minden biztonságos, elégedett vagy, aztán mindent elvesznek tőled.
Kell egy B-terv.
Én... hallottam a feleségedről.
- Julian elmondta. - Julian? Az a cingár köcsög!
- Meghívtam ide és kirabolt. - Nos, nem tehet róla.
- Már hogyne tehetne. - Nem sokat tudsz a függőségről.
Ismerős téma. Ők szokták mondani, hogy: "Nem az én hibám, függő vagyok"?
Manapság minden függőség.
"Véletlenül elütöttem valakit, amikor ideges voltam,
de alkoholista vagyok, elengednek?"
Vagy a kajafüggőség. Van ilyen. Mindenki kajafüggő.
Vagy a legrosszabb: szexfüggőség. Az találta ki, akit félrelépésen kaptak.
Ők a legjobb kuncsaftjaim.
- Miért csinálod ezt? - Pénzért.
Azt tudom, de miért ezt?
Miért érdekel annyira?
Hogy kerültél ebbe az egészbe?
- Emlékszel a Micsoda nő-re? - Igen.
- Az nagyon megtetszett. - Tényleg?
- Dehogy! - Nem tudtam.
Meglepődnél, hányan várják el prostiktól, hogy Julia Robertsre hasonlítsanak.
Aztán megjelenek én, de nekem itt vannak ezek.
- Mit kell néznem? - Apró kezek.
- Az miért jó? - A kuncsaftjaim imádják.
- Miért? - Hatalmasnak tűnik a farkuk tőlük.
Sokat tanultam.
- Ennek örülök. - Na, jól van.
Itt a pénzed.
- Csak ennyit akartál? - Igen.
Okés.
Még találkozunk.
- Imádom a kutyádat. - Én is.
ŐSZI FALEVELEK NYUGDÍJASOTTHON
Ki akartam mosni. Hova tehettem? Nyugalom, megtalálom.
- Helló! - Helló!
- Jól van? - Igen.
- Te is, apa? - Hogy van Lisa?
Jesszusom, apa! Meghalt. Emlékezhetnél rá.
Akárhányszor rákérdezel, kurvára fáj, okés?
- Miért nem hagyja rá? - Miért?
Jobban érezné magát tőle.
Az én érzéseimmel senki sem foglalkozik.
Ma kioktatott egy prosti, hogy ne bántsak egy drogost,
aki ki akart rabolni. Ez furán jött ki. Felbéreltem, de csak elmosogatott.
Bonyolult a dolog.
Nekem amúgy sincs közöm hozzá.
Érdekes.
Micsoda?
Ahogy mondta, hogy semmi köze hozzá.
- Mintha azt hinné, van. - Dehogy!
- Dehogynem. - Mi a baja?
Miért nem tud normális lenni? Tudom, hogy nem teljesen az.
Elkeseredett, dühös, lehangolt.
És haragszik a világra, de ő itt az apja, az Isten szerelmére!
- Tudom. - Mi lenne,
ha arra a 10 percre normális lenne, míg itt van?
Most leszúrt? Hogy csak 10 percre jövök?
Nem bántásnak szántam, csak abban a 10 percben, míg itt van...
Elég erős véleménye van ahhoz képest, hogy nincs köze hozzá.
- Érzi, ha bántják. Mindenki érzi. - Ezt megértem.
Csak picit fura, hogy maga, akinek az a munkája,
hogy az apámat ápolja, így viselkedik velem. Nem gondolja?
Maga olyan, mint egy troll a Twitteren.
Ha maga dühös, mindenkinek annak kell lennie.
Először még adtam egy esélyt magának,
mert azt hittem, mindig rossz napja van,
de lehet, hogy azért ilyen, mert seggfej.
Ez jól ment.
Seggfej.
Igen.
Nem hittem el. Ő egy nővér, aki az alzheimeres apámat ápolja,
és leszúr, amiért dühös vagyok dolgokért.
- Nem kell foglalkozni vele. - Tudom.
- Mégis zavarja. - Igen.
- Mert tudja, hogy igaza van. - Parancsol?
Hihetetlen. Stan, maga mit gondol? A nők szövetkeztek ellenem?
Velem ért egyet.
- Meglepő. - Kérjen bocsánatot.
- Miért? - Nem számít.
Ez az erősségét mutatja, nekem elhiheti.
- Nem kérhetek bocsánatot a semmiért. - Nem lenne hiábavaló, nem?
Azért kérne bocsánatot, amiért egy kedves nővel vitázott.
Kedves nő, igaz?
- Ő... - Tudtam.
- Mi az? - Gondoltam.
Ez az első veszekedésük.
Ez nevetséges! Beismerem, ez jó volt.
Még találkozunk. Viszlát, Stan!
- Jó hete volt? - Dehogy!
- Hogy lehetne jó hetem? - Ezt csak maga tudja.
- Akkor miért fizetem magát? - Ez jó kérdés.
- És? - Miért fizet engem?
Erre is tudnom kellene a választ?
Tony, azért van itt, hogy válaszokat kérjen és kapjon
az önmagával kapcsolatos nehéz kérdésekre.
Talán nem akarja tudni a válaszokat.
Talán egyszerűbb azt vélni, hogy nincs is válasz.
Nos, van válasz, de úgy tűnik...
maga szívesebben fogadja el a boldogtalanságot.
Pontosan. Elfogadom. Tudom, miért vagyok boldogtalan,
de azt is tudom, hogy ami javítani tudna a helyzeten, az lehetetlen.
De azt nem tudom, miért fizetek valakinek, aki leszar engem.
Vannak emberek az életében,
akik törődnek magával. De azt teszik, ami jó magának?
Szerintem senki sem tudja, mi jó nekem.
- Valahol ott van magában. - Csak nem akarok szomorú lenni.
Akkor tegye ezt! Ne legyen többé szomorú.
TANBURY HÍRMONDÓ
Néha feljegyzéseket készítek,
ha kedvem van hozzá, és nem alszom el.
Megadom az alanyok nevét, életkorát, lakcímét.
Az emberek imádják. Aztán egy rohadt banális dologból
kissé érdekeset varázsolok.
Ennek a fickónak csőtörése volt, és egy folt jelent meg a tapétáján,
ami szerinte hasonlít Kenneth Branagh-ra.
- Ismeri őt? - Nem.
Egy idős színész, rendező, és...
- Hallott már Emma Thompsonról? - Igen.
Utálná ezt. Mindegy is. Szóval egy folt volt a falon.
Megvannak a képek róla?
Persze. Ha már képekről beszélünk,
vannak képeim a randiról a dagadék anyjával.
Figyelem, emberek! Kimozdulunk.
- Nem. - De. Jó kis csapatépítő lesz.
Nyílt egy új dumaszínház, akik nálunk hirdetnek,
ezért gondoltam, mindenkinek veszek belépőt.
- Én ingyen kaptam volna. - Tudom, de támogatni kell őket.
Jó hely. Normális humoristákkal. Egy nő is fel szokott lépni.
Tényleg?
Csak gondoltam, megemlítem.
Akkor menjünk! Jó lesz.
- Nem lesz az. - Tony, adj neki egy esélyt.
- Ha már a mókánál tartunk. A randin... - Tony!
- Ki ez? - Egy helyi dilinyós.
Még mindig be akarsz kerülni az újságba?
- Új lány? - Igen.
- Bűzlesz. - Ne foglalkozz vele.
Hoztam egy címlapsztorit, ha érdekel.
- Nem érdekel. - Freddie Mercury foga.
- Hol szerezted? - A parkban.
- Honnan veszed, hogy az övé? - Csak nézd meg, milyen nagy.
Undorító.
Tartsd meg a véleményed magadnak, locsifecsi.
Miért erőlteted ezt?
Meg akarom mutatni, mit tudok. Hogy milyen betegségeim voltak.
- Senkit sem érdekelnek a betegségeid. - Nem?
- Nem. - A kalandjaim?
- Nem. - Nem?
Egy swingerklub tagja vagyok. Ismeritek a Tambury FC másodedzőjét?
Leszoptam. Na, ezt rakd be a sportrovatba!
Nem rakjuk be a sportrovatba.
Ez nem egy híres fog. Nem érdekelnek a betegségek.
Ez egy helyi újság öreg nőkről, dagadt macskákról,
vagy egy fán talált kalapról. Nem fogunk írni
Bryan Gittensről, aki helyi focisták pöcsét szopja. Gondolkozz!
- Viccek kellenek? - Nem.
Az kár, mert vicceket írok. Mondjak egyet?
Mit kapsz, ha keresztezel egy nyomorék polipot az exnejemmel?
Egy ötlábú kurvát.
- Nem kerül be mindenki az újságba. - Megujjaztam Jackie Collinst.
- Tényleg? - Nem.
De ez mióta zavarja a sajtót? Igazam van?
Szuper. Köszönjük szépen.
- Nincs mit. - Szevasz!
Lenne egy jó riportötletem.
- Nem, nincs. - Paraszt.
- Még nem is hallottad. - Szükségtelen.
- Kristályok. - Mondtam.
- Gyógyító erejük van. - Baromság.
- Olyan szűk látókörű vagy. - Nem.
- Semmiben sem hiszel. - De.
- Ateista vagy. - Attól még hiszek valamiben.
Csak az istenekben nem.
- Hogy nem hihetsz benne? - Melyikben?
- Hogy érted? - Mondjuk Zeuszban?
- Az ki? - Egy görög isten. Ott van még Ré, Ganésa.
Nem róluk beszélek, hanem a bibliairól.
- Jahve? - Simán Isten.
Ahogy te nem hiszel azokban az istenekben, akiket említettem,
úgy nem hiszek a tiedben.
Hogy nem hiszel abban, hogy van egy teremtő?
- Miért hiszel abban, hogy van? - Mert jó hinni benne.
Nem lehetett véletlen. Mi, az ősrobbanás?
Minden a semmiből lett? Az lehetetlen.
Igazad van. Isten műve.
- Jól van. - És, honnan jött Isten?
- Ő mindig is volt. - Ennyi. Könnyű válasz.
Mindig annyira élveztél mindent. Az apró dolgokat is.
Szerettél ülni a kanapén a kutyával, azzal az önelégült tekinteteddel.
Csak ültél ott vele és imádtad.
Puszild meg a kutyát helyettem. És vidd le a partra. Imád ott lenni.
Ahogy te is.
Menjünk le a partra? Igen?
Menjünk!
Uramisten! Miért csináltad?
- Meleged volt. - Aludtam. Csurom víz vagyok.
A kutya is megijedt. Olyan szemét vagy!
Most már bemehetek a vízbe.
Gyere! Menjünk be a vízbe! Te is jössz.
- Nem. - De, jössz. Befelé!
- Nem. - Gyere!
Gyere már, Tony!
...ezért hívják sportszárnak.
Köszönöm! Csodálatos közönség.
Ennek örülök, mert sajnos elég rossz hetem volt.
Ennél még szomorúbban!
Így már jobb.
Az egyik barátom öngyilkos lett.
Igen, bevett mindent, amit a fürdőszobaszekrényben talált.
Megfulladt egy tampontól. Bizony.
Egy tampontól!
Van, akinek nem tetszett a vicc.
Fapofával ülte végig. Jaj, ne!
Mosolyogj egy kicsit, haver!
Gyerünk már! Úgy ülsz itt, mint aki nem tud nevetni.
Ne már! Elmondod, hogy hívnak?
Mi a neved?
- Tony. - Látod, nem is volt nehéz.
Mi van veled, Tony?
- Hogy mi van velem? - Igen. Mi van veled az első sorban?
Meghalt a feleségem. Még év elején. Mellrákban.
És összetörtem.
Nincs olyan nap, amikor nem gondolok az öngyilkosságra.
Egyszerűen nem látok okot arra, hogy tovább éljek.
Nos...
Ti nem találjátok furcsának az esernyőket? Tudjátok, ahogy kinyílik...
- Ő kérdezett. - Tudom.
Csak kérdezett, én pedig válaszoltam.
- Fontos neked az igazság? - Igen.
Akkor én is őszinte leszek. Belefáradtam ebbe, haver.
Unom, hogy egész nap érted kell aggódnom,
illetve amiatt, mit fogsz tenni. Hogy miként akarsz véget vetni az életednek.
Próbálok valami olyasmit kitalálni, ami felvidítana.
Vágod? Hétköznap is, amikor otthon kellene lennem a családommal.
Vannak saját gondjaim.
Értem. Szóval a fickó viccelhet az öngyilkosságról, de én...
Az nem rólad szólt, Tony. Nem rajtad viccelődött.
Meg sem történt. Kitalálta.
Nem lett öngyilkos a barátja egy tamponnal.
- Ezt értem. - Nem tudott rólad.
- Nos... - Nem tudott. És, ha azt mondja:
"Jelentkezzen, akinek meghalt a neje és nem akar élni",
és te jelentkezel, amire ő viccet mond, akkor igen.
Értem. Nem voltam jó passzban.
Remek. Csak meg akarta nevettetni a közönséget.
Én is ezen dolgozom. Mindent megteszek, hogy...
- boldoggá tegyelek. - Okés.
Köszi szépen!
Megyek.
- Jó. Holnap találkozunk. - Szia!
Nézd! Audrey Hepburn.
Hát nem gyönyörű?
Brandy, annyira csini vagy!
- Hülyét csinálsz belőle. - Az ő ötlete volt.
- Meddig tartott? - Úgy...
- tíz percig. - Remek.
- Hoztam egy kis ajándékot. - A tőlem lopott pénzből?
- Igen. - Kedves tőled.
Biztos nem akarsz egy kis ilyet bele?
Dehogynem.
Biztos?
Mi baj történhet?
Mondjuk ez.
Bocsi, hogy elloptam a pénzed. Az nem én voltam.
Hanem a betegség? Mindenkinek van kifogása.
El sem hiszem, hogy van közös bennünk.
Mindketten elvesztettünk valakit, enyhíteni akarunk a fájdalmon,
mindketten lúzerek vagyunk. Ne vedd magadra, de rád nézek,
és arra gondolok: "Baszki, ilyen vagyok?"
Nem vagy ilyen.
Ne rabolj ki!