A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Maradj vicces!
Viccelődj a temetésen, vagy utána a halotti toron.
Remélem, buliztok utána!
A bulikon mindig vicces vagy. Berúgsz és túlpörögsz.
Úgy szaladgálsz, mint egy dagi Mikulás,
a rózsás arcoddal, és mindenkit megnevettetsz.
Aztán másnap ki vagy akadva, mert nem tudod, kit bántottál meg.
Senkit sem bántasz meg. Csak megnevettetsz mindenkit.
Maradj vicces! Csodás férfi vagy.
Jól vagy, George?
Mi a baj?
- Robbie megütött. - Miért?
- Minden nap meg szokott ütni. - Melyik az a Robbie?
Hagyj már!
Amelyiknél egy ág van?
Te vagy Robbie?
- Igen. - Gyere csak ide! Figyelj rám!
Szökött elmebeteg vagyok és olyan dagadt gyerekeket szoktam ölni, mint te.
Ha bántani mered George-ot vagy mást,
akkor elmegyek hozzátok, tudom, hol laktok, és amíg alszol,
szétverem a hülye fejed ezzel a kalapáccsal. Megértetted?
Megfenyegettem egy tízévest egy kalapáccsal.
Tanulniuk kell.
Bántotta George-ot. Azt mondtam neki, hogy megölöm álmában, ha újra megteszi.
- Helló! - Helló!
Meg fog ölni egy gyereket egy kalapáccsal, ha nem viselkedik.
- Elment randizni? - Igen.
- Jól sikerült? - Nem. Szörnyű volt.
Kínos. Nagyon rossz.
Ez az egy jó dolog van az életemben,
- hogy soha nem kell újra megtennem. - Megértem.
- Én egyedül is boldog vagyok. - Én is a kutyámmal.
- Én a macskámmal. - Király.
Amikor kimúlik a kutya és ő,
akkor soha többé nem leszek felelős semmiért sem.
- Csinálhatom, amit akarok. - Értem.
Ide sem jön majd többet.
- Na, jó. - Okés.
- Mennem kell. Bizony. - Viszontlátásra!
Valerie! Felhívsz, ha ideér a barátnőm?
- Te is látni fogod. - Tudom, de azért hívj fel!
Hoz valami finomságot. Nők...
Imádom őket.
- Szevasz! Milyen volt a randi? - Pocsék.
- Ne már! Azt hittem, lesz közös bennetek. - Nem akart ott lenni,
ivott, mint a gödény, káromkodott, önimádó volt és goromba.
Erről beszéltem.
Ez jó volt. Én is elmondtam neki, hogy én sem akarok ott lenni,
meg hogy hiányzik a nejem, és hogy öngyilkos akarok lenni.
Aztán cukkolt, hogy úgysem fog menni nekem úgy, mint a férjének.
- Jól hangzik. - Ja.
Aztán majdnem leütöttem két motoros rablót.
- Elloptam a kalapácsukat. - Ki akartak rabolni?
Nem. Egy nőt akartak, és amikor elmentek mellettem...
Meg akartam már tenni egy motorossal. Idegesít a brümmögtetésük.
Az, hogy rablók voltak, csak könnyebbé tette a dolgot.
Hogyhogy elloptad a kalapácsukat?
Elkoboztam tőlük. Elejtették, ezért gondoltam elhozom.
Nem is olyan rossz. Legalább történt jó is este.
Szuper.
- Beszélhetnénk négyszemközt? - Persze.
Hallottál Julianről?
- A fickó, aki kivitte az újságokat. - Igen.
Ma reggel holtan találták. Túladagolta magát heroinnal.
Értem.
Olyan szomorú. Nem is... Fogalmam sem volt róla.
- Én adtam neki pénzt. - Mire?
A drogra.
De nem tudhattad, hogy túladagolja majd magát.
Nos...
- Baszki, Tony! - Mi van?
Ne mondj ilyet! Ne is viccelődj ezzel.
- Mi van? Miért? - Mert a fiam keresztapja vagy.
Nem pedig egy pszichopata. Miért mondtad ezt el nekem?
Nem tudhattad.
- Mondd, hogy nem tudtad! - Nem tudtam biztosan, hogy...
- meg is csinálja. - Megcsinálja? Hülyéskedsz velem?
Heroinfüggő volt. Mindig ezt csinálta.
Ezt akarta.
Ugye nem tudtad,
hogy meg akarja ölni magát, különben többé nem láthatod George-ot.
Nem tudtam. Nyilván nem.
Jól van.
Persze, nem tudhattad.
Itt is van.
- Kicsoda? - A bogaram.
- A bogara... - Gyere, ülj csak le!
- Házhozszállítás. - Szuper. Köszi, kedvesem.
Emberek, ő a barátnőm, June. June, a többiek.
- Helló! - Üdv, June!
Na, milyen érzés együtt járni...
ezzel?
Csodás.
- Tényleg? - Igen.
- Mi olyan jó? - Jó a fiammal.
- Értem. - Sok közös van bennük.
Imádom, amikor a csokin vitáznak.
- Nem vitázunk. - De.
Csak mindig elveszi előlem.
Azt mondta, hogy a stílusa jobban bejön önnek, mint a személyisége.
- Igen. - Hű!
- Imádom mindenét. - Király.
Főleg a testét.
- Tényleg? Mégis miért? Miért? - Csak bejön a teste.
- A teste? - Igen, mert jó meleg.
- Értem. - Amikor pucér, olyan,
mintha egy nagy babát ölelnék. És nagyon finom a bőre fürdés után.
Isteni.
És észrevette a hájcsíkot a nyakán?
- A hátszalonnát? - Nem azt. De erre még visszatérek.
Ha legközelebb pucéran fekszik,
fogja meg a nyakán a hájat. Vagy még jobb lenne,
ha ráülne, megragadná a háját,
és ugrálna rajta, mint egy fitneszlabdán. Jó volna, nem?
- Nem fájna neki? - Dehogy! Simán jó volna.
Mutassak egy szexi képet?
- Nem kell. - Persze, June!
Lassan menned kell, ugye, szívem?
- Igen. - Jöjjön bármikor,
mert helyi lap vagyunk, és kellenek az efféle, helyi hírek.
- Nem hoztam vaníliasodót. - Nem baj.
Szuper. Várjuk vissza!
- Bocsi! - Szia, szívem!
- Köszi szépen! - Majd találkozunk! Örültem!
- Szintúgy. - Viszlát!
- Pá! - Köszi a kaját!
Nincs mit.
- Összeilletek. - Köszi!
- Mindenkinek jut valaki. - Köszi!
- Remek csaj. - Köszi!
ŐSZI FALEVELEK NYUGDÍJASOTTHON
- Helló! - Helló! Ma már másodjára?
- Valaki nagyon népszerű. - Hamar végeztem ma.
- Én is végezhetnék már. - Sok a munka?
- Igen, mondhatni. - Üljön le egy kicsit!
Most ennyit tudtam mondani.
- Istenem! - Vissza dolgozni!
- Pá! - Pá!
Már nem szoptatok, mert már nem kell.
De még nem apadt el a tejem, ezért gondoltam, felhasználom,
és elkezdtem pudingot gyártani belőle.
- Anyatejből? - Remek ötlet.
Teljesen organikus, nem gondolja? Az emberek ehetnének anyatejes pudingot.
- Egészséges, nem? - Gyerekeknek talán.
Ezért úgy döntöttem...
Hogy elkezd pudingot gyártani. Mások is megeszik ezt?
- Odavannak érte. - Tudják, hogy anyatejből van?
- Igen. - Ki eszi meg?
Mr. Crosby az ötös lakásban. Nem bír betelni vele.
Nem tudok nagyokat csinálni,
- ezért néha kipótolom tehéntejjel. - Értem.
- Kipróbálják? - Inkább nem, köszönjük!
- Istenem! - Jól van?
Csak ránéztem és úgy lefetyeli befelé, mint egy labrador.
Uramisten! Ez...
Te jó ég!
Váltsunk témát!
A kenyeret pedig a hüvelygombámból készítem.
Köszönjük!
Sosem lenne szabad hüvelygombát használni kenyérsütéshez.
Ha elfogy a kenyér, akkor menjen el a boltba,
és vegyen egy kiló kenyeret. Még mindig tejes a szád, baszki!
Egy disznó vagy.
Meg kell sétáltatnom a kutyát. Szevasz!
Jól van?
- Igen. - Már vártam.
Miért?
Képeslap.
- Kitől? - Magától.
Mit ír?
- Tudja jól. - Mondd!
Patrick, te kíváncsi pöcs, ne nézegesd meg a képeslapjaimat!
Nem túl szép.
- Nem neked címezték, hanem nekem. - De tudta, hogy elolvasom.
Pontosan.
Gyere, kislány!
- Mindig dühös vagyok. - Igen?
Utálom, hogy az emberek megúszhatják azt, ha szarul bánnak másokkal.
A múltkor elsétált mellettem az utcán egy nő,
aki csoszogva ment. "Emeld fel a lábad, baszki!
Senki sem tanított meg járni? Felnőtt vagy, baszod!"
A múltkor majdnem megvertem egy fickót, aki hangosan ásított.
Ezt csinálta.
"Fogd be a pofád! Senkit sem érdekel." Mintha ünnepelné, hogy fáradt.
Mindenkit idegesít valami.
Én utálom, ha megeszik a jeget az italból.
Én is. De gondolom nem reméli, hogy megfullad tőle.
Ha valaki fuldokolna miatta, fölé hajolnék, és azt mondanám:
"Ez jár annak, aki megeszi a jeget, te rohadt idióta!"
- Velem nincs ez. - Üdv a fejemben!
Elnézést!
- Adakozna hajléktalan gyerekeknek? - Nem.
- Nem érdeklik a szegény gyerekek? - Nem igazán. Nagyobb gondjaim vannak.
Van nagyobb probléma egy szegény gyereknél?
Már mondtam, hogy nem érek rá.
Miért nyomulsz? Ne gyere az önzetlenséggel.
Mindenki tudja, hogy te is pénzt kapsz ezért.
Te is leszarod a gyerekeket, csak a pénz érdekel.
Amúgy az én adómból kapod a fizetésed, te rámenős fasz.
Hé, négyszemű!
Jaj!
Benne lehetek az újságban?
- Miért? - Magam miatt.
- Van történetem. - Milyen?
Több is van. Itt mindenről írtok, nem? A múlt héten egy fán talált kalapról.
Nézzétek meg az otthonom!
- Miért? - Mert ez csak a jéghegy csúcsa.
- Hiszek neked. - Igazi kincses... kincsesbánya.
- Ha te mondod. - Nagy gyűjteményem van.
Emlékek, trófeák, zsákmányok.
Ha nem győz meg, akkor többé nem jövök ide.
Ha elmegyünk hozzád, akkor többé nem zavarsz minket?
Soha többé.
Repesnék az örömtől.
Megnézzük?
Meg.
- Hozzátok az új csajt is! - Kíváncsi vagy rá?
- Persze. - Okés.
Na, lássuk!
Megjöttünk.
- Azt a kurva! - Gyertek csak! Itt az ebédlő.
Erre!
Erről beszéltem.
Van kérdés?
- Mi ez a szag? - Melyik?
- Amelyik kaparja a torkom. - Az a döglött egér szaga.
Ott van, hátul. Csapdákat raktam ki
pár évvel ezelőtt, de nem férek hozzájuk.
Más kérdés?
- Azok mik? - Csótányok.
Gyűjtöm őket. Sok van a házban.
- Ne nyisd ki! - Oké.
Aki a házamba jön, annak én parancsolok. Vili?
- Harmadik kérdés? - Mióta csinálod ezt?
Amióta elhagyott a feleségem.
Hét éve. Arra gondoltam, mostantól szabadon pakolok.
Hát nekiálltam.
Ebből jön a következő kérdésem, de ne vedd magadra.
- Öngyilkosságon nem gondolkoztál? - Dehogynem.
- És miért nem tetted meg? - Mert nem érdemlem meg.
Hű!
Szóval ez a bajod.
Egy teát?
- Kizárt. - Oké.
Brian, ez nem való az újságba. Mit írhatnánk róla?
- Nincs itt semmi sztori. - Maradhatok, hogy találjak egyet?
Tényleg? Oké. Majd találkozunk.
Szevasz, Brian!
- Köszi! - Sziasztok!
- Hová jössz? - Megyek veled.
Nem jössz. Ne hagyd itt vele!
- Bűzlik. - Igen.
Mit akar tudni? Hova menjünk?
Mutassa, mi van még itt!
Hogy mi van még itt? Mi nincs?
Köszönöm! Rendben. Örülök, hogy szólt.
Sziasztok! Hellóka!
Üdv mindenkinek! Köszönjetek ti is!
- Helló! - Helló!
- Helló, Mr. Punch! - Helló, Mrs. Punch! Mi újság?
Semmi különös.
Ne hazudj! Cigány Mickey-vel dugsz.
- Nem igaz. - Dehogynem.
- Nyugodj le, Brian! - Nyugodjak le? Hogy érted ezt?
Lejárat a város előtt, és még azt mondja, nyugodjak le.
Közben ő dug mindenkivel.
Tizennyolc hónapon át kefélt Cigány Mickey-vel.
A nejem egy kurva. Itt a címlapsztori.
A nejem egy szajha. Ez a nő tett tönkre engem.
Igen, légyszi csinálj egy képet!
TAMBURY HÍRMONDÓ
ROMLOTT SKÓT TOJÁST ADTAK EL EGY GYEREKNEK
Beszélhetnénk?
- Most? - Igen, most.
Zárd be az ajtót!
Ülj le!
Most hívtak a suliból.
Nem egy sztori miatt, hanem figyelmeztettek,
mivel egy férfi megfenyegetett egy tízéves fiút egy kalapáccsal.
- Kalapáccsal fenyegettél egy gyereket? - Ki mondta, hogy én voltam?
Senki sem mondta. Nem tudják.
Csak én tudom, mert láttam a kurva kalapácsod.
- Bántotta George-ot. - Mi a fasz bajod van, Tony?
Nem zavarnak a beszólásaid és a késéseid,
csináld csak nyugodtan,
de ha ilyesmiket csinálsz, akkor valakinek baja eshet.
- Akár George-nak is. - Épp őt védtem.
Én is gyászolom Jillt,
de George-ot hozzád engedem, mert tudom, hogy felvidít.
De többé már nem kockáztathatom meg, érted?
- Elbasztam. - Elbasztad? Ez nem elég.
Ez nem elég, Tony. Megint elengedted magad.
Az elbaszott emberek nem direkt ilyenek.
Te szándékosan csinálsz mindent, és ez az eddigi legrosszabb húzásod.
Nem is tudom, mi ellen küzdesz.
Nem értem. Nincs ellenséged. Te csinálod ezt magaddal.
Rettenetesen fáj, baszki, állandóan.
Azért csinálok ilyen dolgokat, mert pár pillanatra jól érzem magam tőle.
Másnak is vannak fájdalmai. Mással is történik olyan,
- amit nehéz feldolgozni. - Nem akarom a fájdalmat.
Fájdalom nélküli életre, vagy anélküli halálra vágyom. Ami előbb jön.
- És azt elfogadom. - Figyelj ide!
Ha azt mondod, hogy nem bízhatok benned,
hogy nem tehetsz a tetteidről, akkor jó. De ha ez van,
akkor mondj le George-ról!
Mert ha választanom kell a fiam biztonsága és a tied között,
akkor mindig a fiamat választom. Megértetted? Erről nincs apelláta.
- Sosem bántanám George-ot. - Nézd, mit tettél!
Tudom. Több ilyet nem csinálok.
Majd meglátjuk.
Milyen volt?
- Rohadt durva. - Miért?
Tele van szarságokkal. Minden szarral.
Bábjáték is volt.
- Bábjáték? - Igen, igazi bábokkal.
- Hogy csinálta? - Elég szomorú volt.
Várom, hogy dolgozzak rajta.
- Miért üres a gömb? - Hogy érted?
Szokott bennük lenni egy szerelmes pár, vagy egy kastély.
Ebbe a szerelmed képét kell beletenned, de még nem találtam meg az igazit.
Baszki! Rakj bele valamit! Egy képet a macskádról.
Valamiről, amit szeretsz. Mit szeretsz?
- Sok mindent. - Ki vele!
Mivel?
- Mi az, hogy "mivel"? - Micsoda?
Azt mondtam: "Ki vele!", mire te: "Mivel?'.
Nem hallasz rendesen?
Arra kértelek, hogy példákkal fejtsd ki, ha lehet.
- Nem. - Nem? Oké.
Elmondanád, mit szeretsz?
Szeretek nevetni.
- Tényleg? - Igen.
Tudod, milyen üdvözlőkártyákat veszek. Vicces mémeket osztok meg a Twitteren.
Kevin Hartot is szeretem.
De jó, hogy itt van!
- Jól van? - Igen.
Szuper.
Tanácsot kérnék. Meg akartam ölni magam.
És amikor nem voltam képes rá, arra gondoltam: "Oké,
ha folytatni akarom az életem,
akkor én szabok meg mindent, azt csinálok, amit akarok,
és öngyilkos még lehetek, ha nem megy."
Kell egy B-terv.
Pontosan. De nem jött össze a dolog.
Először szupererőnek gondoltam.
Bármit megtehetek. Kit érdekel? Mi rossz történhet?
Semmi sem árthat nekem, mert megölhetem magam.
Érti? Aztán...
Aztán rájöttem, hogy nem lehet nem törődni olyan dolgokkal, amelyek fontosak.
Nem csaphatom be magam.
Maga mondta, hogy nem rólam szól minden.
A fájdalmaim ellenére talán megéri
kitartani egy kicsit,
hogy a jelentéktelen életem kissé jobb legyen.
Ennyi az egész.
A boldogság csodálatos.
Olyannyira, hogy nem számít, mi vagyunk-e azok.
Van egy remek mondás:
"A társadalom akkor remek, amikor idősek fákat ültetnek,
holott tudják, hogy nem élvezhetik az árnyékát."
A jó emberek segítenek másokon. Ez a lényeg. Pont.
És maga jó ember, Tony. Annyit adhat másoknak...
Eszes, vicces.
Szeretnivaló.
- Kihagyta, hogy szexi. - Jó, hát...
az egyértelmű.
- Bárcsak 20 évvel fiatalabb lenne, mi? - Pontosan.
De ha 20 évvel fiatalabb lennék, jobbat is foghatnék.
Igen, egyértelmű.
Jaj...
- Megyek haza. - Szia!
- Holnap találkozunk. - Szia!
- Szia!
- Tony! - Igen?
Kérlek, légy boldog!
- Micsoda? - Megérdemled.
Légy boldog! Imádom, ahogy a nejedről beszélsz,
és alig várom, hogy valaki úgy szeressen, mint te őt.
- De még lehetsz boldog. - Oké.
Nagyon vicces vagy. Mindig megnevettetsz.
- Megszakad a szívem érted. - Oké.
- Hogy áll Brian sztorija? - Már kész van.
- Elolvasod? - Igen.
Nos, ez mehet a címlapra.
- Tényleg? - Igen.
- Istenem, mindjárt sírok. - Ne!
És ne ujjongj! Láttad a címlapjainkat?
- Igen, de akkor is... - Ez nagyon jó.
- Nagyon. - Köszönöm!
Na, ne! Tony!
Uramisten!
Hellóka! Hát szia!
Szia!
Ez az új otthonod.
- Istenem, Tony! - Nézd az arcát!
Gyönyörű szép.
- Szia! - Mi újság?
Tudtam, hogy az irodában leszel.
Prostituált.
Szexmunkás.
A feliratot fordította: Cassone