EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg har hatt et godt liv. Og kunne ikke ha ønsket meg en bedre mann.
Men verden vil gå videre uten meg, og det vil du også.
Ha det gøy.
Og jeg vil at du skal møte en annen.
En som er nesten like fantastisk som meg.
Nesten.
-Hei. -Hei, du.
-Går det bra? Hva holder du på med? -Twitter.
Jeg har et tips til deg.
Lokal baby ser ut nøyaktig som Adolf Hitler.
Ja!
Er det et fødselsmerke?
Eyeliner. Vi brukte tusj først, men det tok evigheter å fjerne.
Nå kan vi gjøre det når vi vil og tørke det bort når vi må det.
Så han ligner egentlig ikke på Hitler?
Det gjør han.
Nei. Jeg mener naturlig.
Han ble ikke født med håret kjemmet forover og med bart?
-Ikke Hitler heller. -Godt poeng.
Det jeg mener, er at det ikke er noen åpenbaring, vel?
For å komme i avisen, mener jeg.
"Baby født som ligner litt på Hitler."
Litt interessant hvis den hadde en ekte bart.
Men man kan tegne bart på enhver baby, og den ligner litt på Hitler.
Ikke en svart en.
Ikke like mye.
Nei.
Da ville man nok ha gjort en liten Robert Mugabe eller noe.
Ja. Eller med en kinesisk en ville man nok ha gjort...
-Kim Jong-un eller noe. -Eller en koreansk en.
Ett spørsmål til.
Hvorfor vil dere at barnet skal se ut som Adolf Hitler?
Dere er ikke fans?
Vi er ikke nazister, nei.
Det er bare litt moro.
Hitler er den morsomste man kan ta.
Ja.
-Ta et bilde. -Ja.
Smil.
Vil folk gjøre hva som helst for å komme i lokalavisen?
Det var da komisk.
-Det var morsomt. -Ja.
Ser du?
De burde skaffe ham et pass nå.
Så han må ha det bildet i ti år.
Her er hun.
-Så... hvis du er ateist... -Det er jeg.
-Og ikke tror på et liv etter døden. -Riktig.
Hvis du ikke tror på himmel og helvete,
hvorfor ikke voldta og drepe så mye du vil?
-Det gjør jeg. -Hva?
Jeg voldtar og dreper så mye jeg vil, som er ikke i det hele tatt.
Fordi han har samvittighet.
Men hvis døden er slutten, hva er da poenget?
-Poenget med hva? -Å leve. Du kan like gjerne ta livet ditt.
Så hvis du ser en film, og du liker den veldig godt, en med Kevin Hart...
-Ja. -Og noen påpeker at den vil ta slutt,
sier du da: "Å, glem det, da. Hva er poenget?" Og slår av?
Nei, jeg kan se den igjen.
Livet er verdifullt fordi det ikke kan ses igjen.
Tro på et liv etter døden om det føles godt. Det er ikke dermed sant.
Men når du skjønner at du ikke blir her for alltid,
tror jeg det er det som gjør livet så magisk.
En dag spiser du ditt siste måltid,
lukter på din siste blomst, klemmer en venn for siste gang.
Du vet kanskje ikke at det er det, så gjør alt du elsker med lidenskap.
Ikke sant? Verdsette de få årene du har,
for det er alt som er.
Jeg så Ride Along 2 fem ganger.
-Da har du ikke kastet bort livet. -Definitivt ikke. Nei.
Jeg elsker Kevin Hart. Alt ved ham.
Humoren hans, komikken hans, filmene hans...
-Særlig komediefilmene hans. -Ja, særlig.
Hva du enn koser deg med.
-Takk for at du kom bort. -Bare hyggelig.
Greit.
Er dette Julian Kanes begravelse?
Den er over. Er du i familie?
-Nei, venn. -Det var ikke noe særlig. Elendig oppmøte.
-Håper ikke min blir sånn. -Nei.
Jeg ser fram til sånt, og så skjer det der. Deprimerende.
-Kanskje den neste blir morsommere. -Tviler jeg på.
Krybbedød.
Venn av deg?
Ja. En jeg jobbet sammen med.
Så trist.
Ikke pust inn røyken. Da blir du kanon. Tro meg.
-Hei. -Jeg kom for sent.
Det gjorde alle.
Spiller ingen rolle.
Hvordan har du hatt det?
Jo, bra.
Sykepleieren som tar seg av faren min, jeg skal be henne ut.
-Det er flott. -Er det det?
Ja.
-Enda en god mann blir tatt. -Hun har ikke sagt ja ennå.
Det vil hun. Hun er gal om hun ikke gjør det.
Du får vel ikke tid til å treffe meg når du blir opptatt igjen.
Dumt.
Tro meg, det blir komplisert.
Ingen vil at typen deres skal henge med en som meg.
Som deg.
En veldig hyggelig person.
-Ses senere. -Ses senere.
Går det bra, far?
Soldatene var her igjen i dag.
Var de det?
Ja.
De lette etter meg. Jeg holdt meg unna.
Var de britiske eller tyske?
Tyske.
Nazister, da?
Ja.
Det er best å holde seg unna til krigen er over.
Du er en god gutt.
-Er jeg det? -Ja.
Hva heter jeg?
Charlie.
Ja.
Hvordan kjenner du meg?
Du kommer hit iblant.
Ja, jeg kommer hit iblant.
Du er gutten min.
Ja.
Du tegnet på tapetet, ikke sant?
Ja, det gjorde jeg. Da jeg var sju.
Husker du det?
Moren din ble rasende.
-Ja, det ble hun. -Ikke bry deg om det.
Jeg har en ekstra rull i skjulet. Jeg skal gjøre det i morgen.
Du har gjort det alt. Du gjorde det dagen etter.
Ja.
Jeg skal gjøre det i morgen.
Jeg er glad i deg, far.
Homo.
Du faller bakover. Len deg fram, så drar jeg den opp.
Greit.
Jeg vil ikke gjøre dette mer. Jeg ser ikke poenget.
Terapi er for å hjelpe deg å takle følelsene dine.
Hvordan da?
Du stiller spørsmålet, så du er på vei til å løse det.
-Er jeg det? -Det er et godt spørsmål, Tony.
Vi er her for å hjelpe deg å forandre
den negative atferden som bidrar til problemene dine.
-Hva er min negative atferd? -Du vil straffe verden
på grunn av det du har mistet.
Enkelte fortjener å bli straffet, jeg også.
Og jeg trodde jeg kunne være den som delte ut straffen,
men feilen min var å tro at alle er sjofle, for det er de ikke.
Enkelte er greie.
Og kunsten er å finne ut hvem som er greie og hvem som er sjofle.
Men de sjofle er lure. De later som de er greie og later som de bryr seg.
Du er sjofel.
Så jeg er smart.
Ja.
-Så du vil straffe meg? -Faktisk ikke. Nei.
Jeg trenger deg bare ikke nær meg lenger. Jeg...
-Jeg trenger deg ikke lenger. -Greit.
Du er ikke forferdelig.
Du er ikke Hitler.
Du er bare en pikk.
Du er en pikk.
Føler du deg bedre, Tony?
Ja. Kanskje det er noe med dette.
Ja, du er en komplett kuk.
Din kuk, din dust.
Det var svogeren din, Matt, som fortalte om deg.
-Vi mente det var lurt... -Og jeg var med en stund.
Vet ikke hvorfor. Jeg visste du var en kuk.
Jeg tenkte at hvis jeg...
Det hjelper ham nå som ekteskapet hans går i dass.
Hva da?
Beklager. Slemt.
Er alt i orden mellom deg og Jill?
Hva?
Psykiateren sa at dere har problemer.
-Det skulle han ikke ha gjort. -Nei. Han er en dust.
Er det sant?
Ja, det stemmer.
Jobber dere med saken?
-Vi prøver det, ja. -Så dere skal ikke skille lag? Bare...
-Kanskje. -Er det sant?
Kom igjen...
Er det virkelig en overraskelse for deg at andre har problemer, Tony?
For det har alle. Folk flest holder det for seg selv.
De kringkaster det ikke som du gjør, men alle har vansker.
Så neste gang du er uhøflig mot en servitør som roter,
eller rakker ned på en som sa noe dumt, vit at de kan ha strøket på eksamen,
eller blitt oppsagt, eller fått vite at moren har kreft.
-Hva med George? -Jeg har jo tenkt på det!
Han vet ikke at noe er galt. Han uroer seg mer for at onkelen er gal.
Truet med selvmord og drap.
Fortell ham at han ikke må uroe seg for det i det minste.
Det skjer ikke.
Jeg vil ikke fortelle ham noe som kan være en løgn.
Jeg kommer ikke til å ta livet mitt.
Greit.
Jeg beklager.
Du visste det ikke.
Ikke om dette. Jeg mener...
...for alt.
Jeg har vært en jævla plage.
Jeg liker denne jobben.
Men jeg var bedre før. Jeg anstrengte meg mer.
Men det er...
Det er et godt sted å jobbe.
Selv med disse idiotene.
Og de små tingene betyr noe. Denne elendige, lille gratis lokalavisen.
Den slår i hjel noen minutter.
På en god måte.
Et smil fordi noen har reddet en blind kattunge fra et tre.
Den er ikke til å lese, men for å være i. Alle burde være i lokalavisen én gang.
"Jeg var her."
Det er søtt.
Takk, Lenny.
-For hva? -Du er den menneskelig stressballen min.
Du lar meg klemme deg i nakken.
Du er en jævlig god kompis.
Ingen årsak.
Du er fabelaktig, Sandy. Smart og interessert.
Det må du aldri miste. Du kan gjøre hva du enn vil.
Og Kath.
Takk for at du irriterer meg hver eneste dag, uten unntak.
Dine banale spørsmål avledet meg.
Så, takk.
-Jeg aner ikke hva han snakker om. -Jeg tror han er hyggelig.
Det er enda rarere.
Og takk, Matt.
Takk for at du aldri ga opp.
Det må ha vært som å prøve å befri en skadet,
sint rotte fra en felle.
Du gjør det til dens eget beste, men det vet den ikke, for den stoler ikke på noen,
så den angriper.
Du kan ikke forandre verden.
Men du kan forandre deg selv.
Jeg skal prøve hardere på det også.
-Jeg blir værende. -Så...
-...da vant jeg? -Vant hva?
Jeg holdt deg i live lenge nok til at du skjønte at du kan bli glad igjen.
Glad er å gå litt langt.
Men du må ikke konfiskere skolissene mine lenger.
Ok.
Tilbake til jobben. Om du ikke har et bedre sted å være.
Jeg har et bedre sted å være.
-Tilbake igjen? -Hei.
Jeg lurte på om du vil bli med ut på en drink.
Eller et måltid.
Å...
Jeg er ikke gal lenger. Jeg er litt gal.
-Men ikke galere enn noen andre. -Jeg vet ikke om det er riktig.
Ok.
Kan jeg si at jeg vil tenke på det?
Ja.
Jeg tar det.
Tenke på det. Det er bra.
Da er det håp.
Håp betyr alt.
-Jeg vet ikke hva jeg skal si. -Bare si ja.
Jeg ba henne med ut.
Sykepleieren?
Å, så bra.
Hun tenker på det, så...
Hvordan har du det?
Jeg mener...
Er du...
-Er jeg lykkelig? -Ja.
Ja.
Jeg hadde et vidunderlig liv med Stan.
Og jeg har alle de minnene.
Det er alt vi er, egentlig, minner.
Og Stan hadde også et vidunderlig liv, og han har ikke smerter.
Vet ikke engang at det er over.
Det gjør jeg.
Men jeg vil heller leve og savne ham
enn at han skal leve og savne meg. Så høyt elsker jeg ham.
Jeg ville ikke forandret noe.
Om jeg dro tilbake og endret én ting jeg ikke likte,
kunne jeg mistet noe som den dårlige tingen til slutt førte meg til.
Man burde ikke angre på noe
eller tenke: "Hvis jeg gikk tilbake, ville jeg ha gjort ditt eller gjort datt."
Jeg ville gått tilbake til 1998
og slått Gavin Tilley i ansiktet fordi han så på Lisa.
-Fordi han så på henne? -Det var måten. Han blunket.
Hun ignorerte det.
Jeg lot som jeg ikke hadde sett det. Jeg visste det var galt å slå ham, men...
...jeg tror jeg var flau også over å bli sjalu over noe, så...
Men nå skulle jeg ønske jeg hadde slått ham i ansiktet.
Jeg merket i dag at jeg gnålte på jobben om at livet er verdt å leve
for første gang etter at Lisa døde.
Og det er din skyld.
Og jeg tenkte at jeg vil fortsette...
...med å si og gjøre hva jeg vil og straffe verden.
Men jeg skal straffe de som fortjener det. Jeg skal bruke superkraften til noe godt.
For da jeg gjorde og sa akkurat det jeg ville...
...føltes det alltid bedre når det også var riktig å gjøre det.
Skjønner du? Hvis du er et godt menneske og gjør det du vil,
er det det samme som å gjøre noe godt.
Og du er et godt menneske, og jeg vil ikke at du skal ta livet ditt.
For det ville vært bortkastet.
Du liker kanskje ikke så godt å leve, men du gjør verden til et bedre sted.
Og ikke gi opp,
for da har de vunnet.
-Og de blir stadig flere. -Hvem?
Drittsekker, vet du. Som Gavin jævla Tilley.
Gavin jævla Tilley.
TIL PAT, TAKK
TIL ROBBIE. JEG ER IKKE EN MORDER, JEG VIL BARE AT DU SKAL VÆRE SNILL.
BRIANS LIV
KEVIN HART AMERIKAS MORSOMSTE MANN
AUTUMNAL LEAVES ALDERSHJEM
-Skal du ta en drink med ham? -Jeg vet ikke.
Liker du ham?
Jeg har hatt denne jobben i... 25 år,
og jeg har sett ensomme folk, folk som dør, folk med smerter,
folk som ikke har noe, og...
...jeg tror aldri jeg har møtt noen som har vært så trist som ham.
Og han gjorde det mot seg selv, det er som...
Det er som om han prøver å gjøre hjertet til stein,
så han ikke skal føle noe,
for alt var så vondt for ham.
Og likevel klarer han fortsatt å få meg til å le.
-Hei. -Hei.
Greit, la oss gå og ta den drinken.
-Ja vel? -Ja.
-Vil du gå på puben eller... -Takk.
Unnskyld.
-Hei. -Hva er det?
Du er menneskelig.
Jeg er på vei dit.
Tekst: Evy Hvidsten