PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
- Co tu děláš? - Nechtěl jsem rušit.
Jak to myslíš?
Šel bych dál a najedl se u stolu, ale co kdyby se to nehodilo.
Ale to přece nejsou jediné dvě varianty,
jíst u mě doma, nebo před mým domem?
- Ještě je tu zbytek světa. - Tak hned neprskej!
Zmínil ses o mně tý kočce?
Jo.
Sejde se s tebou. Na jídlo nebo tak.
- Vážně? - Jo.
- A byls o mně upřímný? - Dost.
A stejně se chce sejít? V čem je háček?
Chtěla, abych byl upřímný i o ní, k tobě.
Je sexuální pracovnice.
- Šlapka? - Jo.
Mám kliku!
Nevadí ti to?
Nemá AIDS, že ne?
Byla by to překážka?
Ne.
Ne, nemá AIDS.
- A je milá, chytrá a vtipná. - Taky vydělá nějakou tu libru.
Účet pěkně napůl.
- Eňo ňůňo. - Tak jo.
Dej si odchod.
Proč?
Je divný mít na zahradě pošťáka s piknikem.
Co je na tom divnýho?
Padej.
Co to má bejt?
Ven! Ty vole…
Dobrý, Georgi?
- Jo. - Jo?
Máma s tátou se rozvedou?
Nevím.
Chci mít mámu i tátu.
Ať se stane cokoli, i když nebudou spolu,
budou to dál tví rodiče a mít tě rádi…
Možná budou ještě lepší rodiče. Můžeš je využít a získat, co chceš.
- Jakou hračku chceš? - Nevím.
Nežinýruj se. Tipuju, že bys moh dostat i čtyřkolku.
Možná i kuši, když to správně navlíkneš.
Budeš si žít jak v ráji. „Mami, tati, jdu do hospy. Nečekejte.“
To bude dobrý.
- Ahoj, Georgi. - Ahoj.
- Dobré ráno. - Všechno nejlepší!
- Jak to víš? - Máš to v papírech.
- A jo. - Nějaké plány?
Jen jídlo doma s rodinou.
- Kdo bude vařit, máma, nebo táta? - Já.
Tak všechno nejlepší.
Děkuju.
Všechno nejlepší!
Děkuju.
- Šálek čaje? - Ano, prosím.
Ne, ty ho uvař.
Proč?
Jsi na praxi. Musíš začít odspoda.
Sandy má narozky, uvař jí čaj.
Máš narozeniny?
Jo.
- Všechno nej! - Dík.
Bude dort?
Mazej dělat čaj!
Bože!
A bude dort?
Takže jsi Panna?
- Jo. - Jo?
Udělám ti horoskop, chceš?
Ne, je to na prd.
To teda není.
Proč by lidi narození ve stejnou dobu, z celého světa,
kvůli tomu měli mít něco společného?
- Blbost. - Je to pravda!
Panny jsou chytré, skromné,
schopné, oddané. Vidíš?
To sedí, ne?
Jo, to si o sobě myslí všichni.
Formulujou to lichotivě, abys tomu věřila. Kdyby psali:
„Jsi nudná, ošklivá, tupá a nic neumíš,“
tak to nečteš.
Taky to píšou vágně, aby to sedělo.
Chci vidět v novinách: „Všechno nejlepší, Rito Wainthropová
z Acacia Drive 7 ve Wiganu.
Dostaneš padáka, protože tě kolegové nesnáší a podle šéfa jsi coura.“
Pak bych tomu věřil.
Ze všeho si utahuješ…
Dobrý?
Jo.
Jen se cítím trochu…
Nevím… Třicet…
Jo, třicítku jsem nenáviděl.
Ale 40 bylo fajn.
Padesátka ušla.
Ale nejde o věk, ale o to, co se ti děje…
v životě.
Moc toho není.
Chceš zajít na kafe?
- Jo. - Tak jdeme.
Víš, co mi dali rodiče za dárek?
Sadu pánví a supermop.
Co je na něm super?
Má ultrasavou houbičku.
- Čistí, suší a saje zároveň. - Jasně.
Víš jak?
Superždímací technologie.
Pro maximální ždímání.
Bezva.
Je mi trapný si stěžovat.
Mé problémy ti musí přijít banální.
Vůbec ne.
A taky…
Chci se omluvit za něco, co jsem jednou řekla.
Co?
Řekla jsem ti, ať jsi šťastný.
Došlo mi, že je to hloupost.
Ne…
Chceš, abych byl šťastný.
Chápu to.
Lidi si myslí…
že všechno, co jsem rád dělal s Lisou,
můžu dělat stejně a bude mi líp.
Ale nedochází jim to.
Mně nechybí dělat něco s Lisou, ale nedělat nic… s Lisou.
Víš, co myslím? Jen sedět doma,
ani nikam nemusíme chodit, nic dělat, ani mluvit,
chápeš, jen…
sedět a vědět, že tam je.
Někdy se na ni jen tak podívat.
To to zase dopadlo.
Takže funguje na lino, dlaždice i dřevo?
Na všechno.
- Geniální! - Jo.
PEČOVATELSKÝ ÚSTAV
Co máš za auto?
Malý Mini Cooper… Ale teď s ním nejezdím, snažím…
- Čau. - Ahoj.
Jenom… Simon, že?
- Jo. - Jo. Tony.
Chodíš často?
- Jo, mám tu mámu. - Jo.
Rve mi to srdce. Všechny tu mám tak rád.
Nejradši bych si je vzal domů všechny.
To je milé.
Tak začni svou mámou, vem si ji domů…
Nemůžu. Ve své současné situaci.
Dělám, co můžu.
- Všichni jsou na stejné lodi. - Jistě.
Těšilo mě.
- Jo. - Fajn.
Tak zatím, kotě.
To mě poser!
Co?
On.
Co s ním?
Hraje si na citlivýho, co?
Snaží se být laskavý a milý, aby tě ohromil.
Nevím. Možná jsem staromódní, ale být laskavý a milý zabírá.
Hraje to!
Nejspíš pracuje v bance a zabavuje lidem domy.
Je to role!
„Jsem tak soucitnej v tomhle krutým světe.“
Ne? „Není hladomor strašný? Vzal bych je všechny do Mekáče, zlato.“
Přestaň!
No… Necítím k němu to, co k tobě.
Fajn.
Ale… ty nejsi k mání, ne?
Jsi skvělej, Tony, a…
Aspoň furt nemluví o jiný ženský jako ty.
Já to chápu, Tony, chápu, proč to děláš, a…
Je to krásný, opravdu.
Ale já nechci být ta druhá.
Podělal jsem to? Promiň…
To je v pořádku. Nemusíš se omlouvat.
Ale tohle se mi líbí. Tohle.
Ať je to cokoli.
Prostě být s tebou pořád,
stejně…
navždycky…
Jako Na Hromnice o den více.
Jo, no…
chápu, ale…
nejsme všichni stejní, Tony.
Jasně.
Nevím, jestli tě analyzovat, nebo vzít k veterináři a dát tě utratit.
Musíš se vzchopit, kámo.
- Jo? - Jo.
Vyflusat kalicha.
Vydřít ňákýho bobra. Vystříkat špich.
Co to je?
Mrdka v jidiš.
Aha.
A nabídka platí, jestli chceš s náma vyrazit.
Ostatně večer jdeme kalit.
Obrazit pár hospod, ulovit ňákou tu číču.
To je moc laskavá nabídka, ale dneska bohužel nemůžu.
Buzno!
Ptá se, kdo jste.
Jsou z místních novin.
Takže…
kdy jste zjistila, že umíte mluvit s kočkami?
Bylo to krátce po smrti mé dcery.
Byl to její kocour.
Začala jsem s ním mluvit o tom, jak se mi stýská po Jenny, a…
sblížilo nás to.
Je fajn mít někoho, kdo to chápe.
Jo. To je.
Jak se jmenuje?
Frank.
Pojmenovala ho po tátovi.
Mém manželovi.
Zemřel pár let před Jenny.
Nedáte si ještě šálek čaje?
Ne, díky.
Můžeme si vás vyfotit?
Jistě.
- Skvělé. - To je všechno?
Jo.
Nemáte hlad? Můžu něco udělat.
Ne, díky.
Tak jo.
- Děkujeme moc. - Díky.
- Mějte se. - Nashle. Díky.
To je tak smutný.
Je celkem šťastná.
Není.
Chce vyprávět svůj příběh.
Chce vidět jméno manžela a dcery v novinách.
Ta kočka je jen záminka.
Je osamělá.
Zapomněl jste na něco?
S vaším mužem a dcerou je mi to líto.
Děkuju.
- Frank a Jenny? - Ano.
Nashle.
Nashle. Díky.
Když se dožiju jeho padesátky, budu šťastná.
Upřímně, myslím, že dýl žít nebude. Bude mít co dělat.
Už teď má co dělat.
Roger Realms.
Zmínil jsem ho už? Náruživý Roger, nadržený Roger…
- Kdo je Roger Realms? - Agent. Pracoval jsem s ním.
Zastupoval jen černý kluky.
Často jsem zavítal do Rogerovy šatny
a visel z něj nějaký hoch, jak anální kolík.
Odešel brzy na AIDS, ale nic ve zlým.
Bůh ti žehnej, Rogere.
Mám pod sebou pár takových místních novin po celé zemi.
Ale nejsem žádný Rupert Murdoch.
Tyhle jsou jediné prodělečné.
- Vážně? - Je to tak.
Vlastním budovu, tak to není až takový problém.
Podívejte. Jsem napůl v důchodu.
A říkám si…
stojí to za ty trable?
Zkrátka uvažuju, že to zabalím.
Prodám ten barák za slušnou sumičku.
Nedal byste nám víc času?
Kdybychom mohli…
vydělat víc, tak…
Něco vymyslíme.
Bude chvíli trvat, než dům prodám, vyřídím papíry.
A když mi…
Když přijdete s nabídkou, co nemůžu odmítnout, kouknu na to.
Ale upřímně…
Je mi líto, ale moc v to nevěřím.
- Je mi líto. - Ne, mně je líto…
že moc nevyděláváme.
- Zavoláme si. - Díky.
Můžete prosím?
Poslouchejte. To byl pan Middleton, Paul.
Někteří víte, že to tu vlastní: noviny i budovu.
Chce s novinami skončit.
Co, prodat?
Chce noviny…
zrušit.
A prodat budovu.
Prodá to developerům. Budou tu luxusní byty.
Já budu v pohodě.
V Tamburském pivovaru mě vezmou.
Šéf po mně asi jede.
Jasně…
Tak to je konec Tambury Gazette, děcka.
Klid, všichni si najdeme jinou práci, kterou se sotva uživíme.
To je jediná práce, co mě bavila.
Musím pracovat.
Máma je invalidní.
A táta pracovat nemůže.
Brácha a ségra chodí do školy a nic nedostávají.
- Jo. - Mám hledat další práci,
- co budu nenávidět? Zase? - Jo.
- Tak zachráníme noviny a… - Jak?
Zvýšíme příjmy. Kath získá víc.
- Jak? - Protože jsi fakt…
dobrá ve své práci. Budeš víc účtovat za inzerci…
Třeba Tamburský pivovar rád připlatí, ne?
Nebo si vezmeme půjčku.
Je to běžný. Vezmeme si půjčku. Koupíme…
budovu a splatíme ji ze zisku z…
z novin, vyplatíme si mzdy
a bude to…
Bude na nás…
aby to fungovalo.
Takže se neboj.
Slibuješ?
Zachráníš noviny?
- Jo, my všichni. - Dobře.
Jak se máš?
Jo… To víš.
Na tebe je to dost pozitivní.
Snažil jsem se tě jako pravý Brit nezatěžovat svými problémy.
Ale my Britové milujeme drby.
Tak to vysyp.
Vlastně furt stejný. Je to pořád na palici.
Snažím se, aby mi na něčem záleželo. A pak dneska…
zjistíme, že majitel novin…
je prodává a…
všichni přijdeme o práci.
Ale ne.
To není všechno, to bych přežil.
Ale Sandy se rozbrečela, že to je jediná práce, co kdy měla ráda,
a tak kvůli ní musím ty noviny zachránit.
A můj švagr,
co spal v kanceláři na zemi,
teď spí v Lennyho obecním bytě,
protože Lenny bydlí s June,
co ho ukecala, aby jejímu otylému synkovi dal práci v novinách.
O co všechno bych přišel, kdybych se byl zabil…
Brainstorming.
Jak noviny změnit? Aby byly ziskovější?
Víc bulváru.
Drby, celebrity, móda. Kdo vypadá blbě a tak.
„Kdo vypadá blbě a tak?“
Jo.
Fotky celulitidy a tak.
Neuvěřitelné historky.
Paranormální, divné věci.
To miluju.
- Jo. - Jasně.
Jestli chceš bulvár, promluv s Kenem.
S tím jsme mluvili. Je to magor.
Můžem vydat tu historku s Liberacem.
Ne, nemůžem.
O co jde?
Jeho agent věří, že ho ojel duch Liberaceho.
- Třeba je to pravda. - Jak to může být pravda?
Věci mezi nebem a zemí.
- Spousta divného. - Je to o víře, ne?
Není na nás, čemu lidi věří.
Noviny vždycky psaly o náboženských zázracích a tak.
A vždycky jsou to sračky.
- Tenhle soud není na nás. - My to píšeme!
Jen informujeme o tom, co bylo řečeno.
- Jo. - Duchové ale existují.
Spousta lidí je viděla a jiné vysvětlení není.
Je jiné vysvětlení. Neviděli je, protože neexistují.
A co tohle?
Nikdo se nikdy nestal duchem.
Když umřete, spálí vás nebo pohřbí, už nikdy neexistujete, konec.
Hodně štěstí, zdraví,
hodně štěstí, zdraví.
Hodně štěstí…
milá Liso,
hodně štěstí, zdraví!
Děkuju moc!
- Takže dort. - Jo!
- Rozhodně. - Krása!
- Jo. - Taky chci.
- První ve frontě! - Já ho koupil!
- Já mám narozeniny! - Jo, ale já…
- Ty vole. - Co?
- Zkysl. Ta šlehačka. - Nene.
- Jojo. - Ale ne.
Čichni si.
Ty debile!
- Ne. Vrať se. - Nech toho.
Na něj!
Co děláš?
Vypadáš smutně.
- Jasně! - Taková škoda.
Myslím, že to nepomůže.
- Máš to všude. - Kath, prosím přestaň.
Hlavně že makáme na zlepšení situace.
Dobrý, stačí, jo.
Konec srandy.
Můžeme si promluvit?
Bože.
Kath, prosím přestaň.
Je pro všechny?
- Jo. - Parádička!
- Dortová bitva? - Jo.
Dobrá sranda.
- Můžu taky? - Do toho.
Díky. Do něj.
Raz, dva, tři. Jedem.
- Chutná? - Moc dobrý.
- Co? - Moc dobrý.
Výborný.
Nerozumím ti, ale je radost koukat, jak jíš.
Jako tlustá ropucha, co žere červa.
Tlustýho mazlavýho.
Nezajdeš se mnou na drink?
- Radši piju sám. - Já vím.
Prosím tě o laskavost.
Chci s někým mluvit.
Poslouchá mě jen můj terapeut. Za prachy.
- A je to vůl. - Jo.
Chci se bavit s tebou.
A s Jill, ale to teď nejde.
Hroutí se mi život, Tony.
Nejdřív spím na zemi v kanclu,
pak u Lennyho za to, že dám jeho nevlastnímu synovi
práci v novinách, které končí. To je poslední kapka.
No…
vlastně být potřebný…
je dobrá věc.
Pomohl jsi kámošovi
s jeho vztahem. Dals jeho dítěti práci, měl bys být…
na sebe hrdý.
Jasně. Hned se cítím líp.
No tak, prosím. Jedno pitomý pivo.
Tak jo. Ty vole.
Díky.
Radši se převlíkni.
Jo.
Zdravím.
Já jsem Pat.
Roxy. Jak je?
Fajn. Jo. Chceš se posadit?
Jo.
Neucukla jsi, kdyžs mě viděla, to je vzácný.
A rozesmál jsem tě!
- Směju se z nervozity. - Promiň.
Já nechtěl… Nevím, proč jsem to řekl. Tréma.
Nejsem úchyl, neboj. Co to říkám…
- Něco k pití? - Jo.
Co chceš?
Piju rozlévané červené.
Dá se to. Jen čtyři libry sklenička.
Jo.
Takže… Pro mě IPA.
- A… - Velkou whisky.
Hej! Matte!
Jak se vede?
- Dobrý? - Jo, dobrý.
Kámoši. Krysa, Pedouš.
Ahoj.
Jo, o vás dvou jsem slyšel.
Kromě Pedouše má spoustu dalších přezdívek.
Jo. Výbordelnej. Šuk a Hek.
Klitoris ostrovid.
Cuc na kládě.
- Kokot Donald. - Hříšný kanec.
Pičus Maximus. Anakunda.
Doktor Otvor.
To je ten s těma sebevraždama a mrtvou manželkou.
- Jo… - Jak je?
Nemáte dodržovat mlčenlivost?
- Nejmenoval jsem. - Jo…
Ale… Jasně, beru.
Takže ses řídil mou radou a vyrazil na lov čičin?
Hej! Lov čičin, jo?
Přisedněte. Nejsem ve službě, zadáčo.
- Nemůžu. Přišli jsme na jedno. - Jo? Pěkná bunda.
Díky.
No tak! Co je s tebou?
Musím za Tonym.
Běž. Koukej ňáký vydřít bobra!
Užij si noc.
Megahouba!
- Jako čtvrťák. A to je jenom čtvrtka. - To se vyplatí.
Stálo to 13 liber.
Ne, vážně, 13 liber.
Proč jsi nezadaný?
Býval jsem totiž dvojnásobný.
Vážně.
Můj rekord byl…
asi 150 kilo.
Ale jako pošťák jsem to pak vyběhal.
Velký chlapi jsou sexy.
Ne, byla to katastrofa. Obludný.
Ještě mám povislou kůži,
ale šetřím na opravu.
Vážně. Tam dole to vypadá děsně. Hrůza.
Fakt špatný.
To je boží.
Rizoto? Výborný!
Ne, tohle…
rande.
Taky se bavím…
Vím, že jsi mimo moji ligu a tak, ale… Jo…
Ne, je to fajn. Užívám si to.
- Mě omejou. - Ale má pravdu.
Možná bych měl vydřít bobra.
Vydřít…
Vydřít bobra. Jeho slova, ne moje.
Přesně tak, jeho, a nikdo jiný by je neměl opakovat.
Do prdele.
- Ale neuškodilo by to, ne? - Co?
Sbalit nějakou holku.
„Sbalit holku“?
Co ty dvě? Nekoukej tam.
Ne.
Přišly na skleničku. V klidu si popovídat.
- Ne se nechat balit. - Proč ne? Pojď se mnou.
Ne!
- Prosím. - Ne.
Jen si sednout. Ne něco zkoušet, jen si přisednout.
Takže spolu mluvit a pít? Ne obtěžovat…
Jo.
Dobře.
Sedí tu někdo?
- Ne, můžete. - Fajn.
- Celkem funky, co? - Sedej!
Prosím.
Fajn.
Tak jo.
- Máte… - Ne.
Dámská jízda?
Jo.
Jen že můžete být v klidu.
Nejsme ženatí…
De facto. Já jsem.
Ale v odloučení. Asi se rozvádím.
Tonymu žena umřela.
Na rakovinu.
Takže je to naprosto čistý.
Co?
Bavit se s námi. Není to…
Pardon.
A co tvoje máma?
Vyšel jsem ze cviku.
Myslíš?
- To bylo… - Ahoj.
Ahoj.
- S Tonym už se znáte, že? - Jo.
Jo.
- Hezký večer. - Jo.
- Jsi v pohodě? - Jo.
Foť.
No tak, hoň si ho!
Utratili jsme zhruba stejně, takže to vyšlo.
Říkali jsme, že platíme napůl.
Pozvu tě.
- Ne. - Ukaž.
- Chci tě pozvat. - Ne.
Jedeme napůl.
A víš co, můžeš to zaplatit celý příště.
Chceš, aby bylo příště?
Jo. Chci říct…
- Bomba! - Jo.
- Nevím, co se to děje. - Epesní.
- Ty všechno říkáš nahlas, co? - Promiň, jo.
Neomlouvej se, je to hezké.
Vysmahneme?
Jasně.
Tak trochu.
Chceš doprovodit?
Ne. Musím vyrazit do práce.
Je špička.
Jasně.
- Je to jen práce. - Jo.
V kolik končíš?
Až nad ránem.
Třeba na tebe narazím.
Možná.
Tak dobrou.
- Tak dobrou. - Jo.
- Tak zatím. - Zatím.
Co to děláš?
Natáčím si ten tvůj chochol.
To se mi líbí! Roztomilý…
Tak jo, ticho, prosím o pozornost!
Čeká nás první tanec,
takže aplaus pro ženicha a nevěstu!
- To byly moje šaty. - Promiň.
Překlad titulků: Barbora Vrbová