EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-Kom, lad os danse. -Nej.
-Jo. -Jeg danser ikke til Lionel Richie.
Hvorfor ikke?
Fordi… Det er en manderegel.
Kedelig regel!
Må jeg få æren?
-Sådan. -Ja! Tak, Ray.
Det ser ud til, syv, ni, tretten, at Jill og jeg finder sammen igen.
Der var bare lidt slingren. Det er sådan en lettelse.
Jeg er så glad.
Godt for dig!
Tak.
-Er du OK? -Nej, det er jeg faktisk ikke.
Jeg har fået nok.
Jeg er træt af alt det her.
Jeg bliver smittet af folks klynken. Det ødelægger mit humør.
Nogle gange får jeg lyst til at sige: "Hold kæft, tudemarie."
Jeg dropper det nok snart.
Jeg kunne lave en podcast med Ratty og børnelokkeren.
Det er bedre end det her lort.
-Hvad skal podcasten handle om? -Råd til mænd.
-Okay. -Om at mande sig op.
Det bliver en modreaktion på al det svagpisseri.
Lad mig sige dig noget, Matt. Alfahanner redder nationer.
Faktum.
Ja…
Hvad ville vi gøre, hvis Hitler invaderede os i dag?
Give ham kys og kram?
Ae ham i håret.
-Nej, det tror… -Nej.
Bøj ham forover, og knep ham i hans lille nazirøv.
Voldtag ham i røven, indtil han brækker sig.
Skær hans nosser af, og prop dem ned i hans nazimund,
og send ham tilbage til pølseland.
Godt. Tak for hjælpen.
Har du nogen terapeutvenner, du kan tale med?
Om hvad?
Om at ville voldtage Hitler.
Enhver, der ikke vil voldtage Hitler, er en skide svans.
Jeg går nu.
Vi ses lige pludselig.
Farvel.
Har du tænkt dig at nævne min ulykke i din anmeldelse?
Han mener, da han sked i bukserne.
-Det regnede jeg også med, at han mente. -Vil du ikke være sød at lade være?
Folk gør allerede grin med mig.
-Nej, de gør ikke. -Jo, de gør.
Jeg nævner det ikke. Jeg skriver: "Alle morede sig."
Tak.
Skriver du, at jeg var en total fiasko?
Det var jeg.
Klassisk. Nervøsiteten fik overtaget. Der var hverken hoved eller hale i det.
Jeg var i en tåge.
Jeg fik vist lampefeber. Jeg glemte mange af mine bedste vitser.
Hvilke vitser glemte du?
Hvad får man, hvis man blander min ekskone med Buzz Aldrin?
En astronaut, der knepper sigøjnere.
Ja, den var god.
Jeg vil skrive videre.
-Er du OK? -Far døde i går aftes.
Åh, min ven.
Sig det til alle. Sig, de ikke skal snakke med mig om det.
Sympatien gør det kun værre.
Ja. Er der noget, jeg kan gøre? Har du brug for hjælp til begravelsen?
Jeg tror ikke, der skal gøres meget. Han havde kun mig.
Intet testamente, for han ejede ikke en skid.
Ingen at skændes med. Det gør tit begravelser frygtelige.
Ti familiemedlemmer, der kommer på lorteidéer.
"Det ville han have ønsket." Hans ønsker er ligegyldige. Han er død.
Du mener, hvad du ønskede, så du kan tage æren for det.
Det bliver der intet af. Jeg bestemmer. Jeg vælger en dag, som passer mig.
Måske dukker jeg ikke op. Jeg har betalt. Han er død.
Fin tale.
Han var min far. Jeg tager en drink til ære for ham.
Din far var en god mand.
Han havde ikke meget, men han var altid glad.
Han havde mor. Det var hemmeligheden.
Jeg forstod det ikke som barn.
Vi havde ingen penge, men han var så positiv.
Jeg forstod det ikke, før jeg mødte Lisa, men…
…det er alt.
At være forelsket. Man behøver intet andet.
Det indser man, når de ikke er her længere.
-Ingen kram. -OK. Selvfølgelig.
Jeg sender et memo: "Ingen kram."
-Godt. Jeg tager hen på plejehjemmet. -Ja.
Kunne du lide showet?
Ja, det var virkelig godt.
Rigtig sjovt.
Du var også god, James. Godt gået.
Hør her, allesammen.
Tonys far døde i aftes, men han vil ikke tale med nogen om det.
Han vil bare videre i teksten. Han håndterer ikke sympati særlig godt.
Så ingen kram…
…eller noget.
Godt.
Tilbage til arbejdet.
PLEJEHJEMMET EFTERÅRSBLADE
Det er hans personlige ting.
Hans tøj plejer vi at give til velgørenhed.
Ja. Klart.
Jeg kommer nok ikke forbi hver dag.
Nej. Klart.
-Altså. -Ja.
Jeg vil gerne se dig, men vi har begge masser at se til.
-Og du vil have, der sker noget. -Jeg har ikke travlt.
Jeg mener…
Nå, men du har jo Simon nu.
Jeg har ikke Simon. Jeg har bare lidt selskab. Ikke sandt?
Du ved, hvad jeg føler for dig, men du er ikke interesseret.
Jo, men hvorfor kan vi ikke fortsætte sådan her?
Vi ser hinanden hele tiden, og det er skønt.
Vi kan lide hinanden.
Lad os dog bare fortsætte uden at skulle lave om på noget.
En ny dag truer.
Måske ønsker jeg ikke En ny dag truer.
Det ved jeg godt.
OK.
Tak.
Vi ses.
PLEJEHJEMMET EFTERÅRSBLADE
Det er bare mig!
Hej med dig.
-Hej. -Er du OK?
Ja.
-Jeg er ked af at høre om din far. -Tak.
Hvad er det?
Sovepiller.
Hvorfor?
Så jeg kan sove.
Virkelig?
Ja, jeg skulle bare…
Hvorfor ligger de hernede?
Så jeg ikke skal rejse mig for at begå selvmord.
Helt seriøst, Tony.
Hvad? Der var et tidspunkt, hvor…
Tag dem bare, men hvis jeg vil gøre alvor af det,
så er der knive i køkkenet. Jeg kan hænge mig i mit bælte.
-Tænker du stadig på det? -Ikke rigtig.
Ikke hele tiden.
Er du kommet for at irritere mig?
Nej, jeg er kommet for at se til dig.
-Hvordan går det med postbuddet? -Sig, at du er OK.
Jeg er OK.
Går det godt med postbuddet?
Ja, altså… Han er en sjov mand.
God beskrivelse.
Jeg er bare bekymret for, at min fortid bliver et problem for ham.
Pyt med din fortid.
Tænk på din fremtid.
Jeg tænker mere på din fremtid.
Nogle gange minder du mig om Lisa.
Alle andre skulle være OK, før hun kunne være OK.
Når vi gik i seng om aftenen, plejede hun at sige: "Godnat."
Nogle gange lod jeg være med at svare for at drille hende.
Hun sagde: "Sig det, ellers kan jeg ikke sove."
"Hvorfor? Det er dumt." "Sig det!"
Og jeg skulle sige det sidst.
Til sidst gav jeg mig, og sagde: "Godnat."
Så kunne hun sove.
Vil du have en kop te?
Nej, ellers tak.
Jøsses, hvem er død?
Tonys far døde i går aftes.
Åh nej.
Nej, du skal ikke…
Jeg er ked af det med din far.
Hun fik ikke memoet.
Tak, Kath.
Han levede et godt liv.
Fortsæt, allesammen.
Der er kommet en opgave, men jeg tager mig af den.
Jeg har det fint. Hør, allesammen, jeg har det fint.
Jeg mistede ham for et par år siden, så jeg fik vænnet mig til tanken.
Det er ikke som med Lisa. Det her var naturens orden.
Jeg vil naturligvis savne ham.
Mere, end hvis det var sket pludseligt.
Da han blev syg, besøgte jeg ham hver dag.
Før han blev syg, var det kun en gang om måneden.
Livet går videre. Så lad alt være ved det gamle.
Ja.
Du ser trist ud.
Godt arbejde.
Hvad er historien?
En 50-årig mand identificerer sig som en otteårig skolepige.
Det var bedre.
Og hvad siger du til alt det her, Tracy?
-Det er latterligt. -Nej, det er ikke.
Jo, det er flovt! Det er det rene nonsens.
-Jeg er trans. Væn dig til det. -Du er ikke trans.
-Du har fået sammenbrud. -Transfob.
-Jeg er ikke transfob. Du er ikke trans. -Jo.
Jeg har intet problem med rigtige transseksuelle.
Jeg er skideligeglad med, hvilket køn folk ønsker,
hvad de vil kaldes, og hvordan de klæder sig,
eller om de vil beholde deres kønsdele. Jeg er pisseligeglad.
Men du er ikke trans. Du har fået et sammenbrud.
Jeg identificerer mig som en otteårig pige.
-Du er ikke en otteårig pige. -Man er, hvad man identificerer sig som.
Han gør det hele tiden.
Da han så en dokumentar om kronisk træthed, fik han det.
Det var et mareridt. Man er altid træt og kan ikke arbejde.
Det var noget fis.
Der er masser af misforståelser og kynisme omkring sygdommen.
Ja, og du havde den ikke, din idiot.
Tossen troede, han havde Downs syndrom sidste år.
Jeg var syv.
For helvede. Du er en 50-årig blikkenslager fra Sheffield.
Du hedder Dennis, for fanden.
-Denise. -Jeg kalder dig ikke Denise.
Transfob. Hvis du elskede mig, ville du leve med det.
Jeg elsker dig. Men jeg giftede mig med Dennis Charlton.
Hvis du ikke længere hedder det, så er vi ikke gift.
Okay. Én gang for alle. Jeg identificerer mig som en otteårig pige ved navn Denise.
Derfor er jeg en otteårig pige.
Sig det til dine nosser, din narrøv.
Alle ved, hvad du har i bukserne.
Hvis du er en pige, hvor kommer pølsen så fra?
-Hvad sker der? -Hej, skat. Lokalavisen vil skrive om os.
Far!
Skal vi lege med dukker?
Tag et billede.
-Ja. -Ja.
Kommer det i avisen?
Det gør det vel.
Jeg begår selvmord.
Nej, du gør ej. Vi behøver ikke nævne dig.
Han er stadig din far.
-Min far? Han er jo en otteårig pige. -Det ved vi begge, han ikke er.
Han er din far, og du vil savne ham, når han ikke er her længere.
-Min far døde i går. -Virkelig?
Ja. Jeg savner ham. Og jeg er gammel.
Du elsker ham, ik'?
-Jo. -Selvfølgelig. Han er din far.
Det skal du måske minde ham om, men en dag vil I begge to grine af det.
-Hvornår? -Det ved jeg ikke.
Når han er 12?
Vi ses senere.
Stakkels barn.
-Konen var ikke så glad. -Nej, han har jo fået et sammenbrud.
-Tror du? -Hvad mener du?
Tror du ikke, at han bare er trans?
Jeg ved det ikke. Som sagt er jeg gammel.
-Han kan være trans med et sammenbrud. -Ja. Alt er muligt nu om stunder.
-Findes der stadig transvestitter? -Hvad mener du?
Altså, nu er folk transkønnede, eller de har flydende køn.
En fyr kan sige: "Jeg identificerer mig som en fyr eller en kvinde",
-og det de siger, er så deres køn. -Ja.
For mange år siden plejede der at være transseksuelle,
hvor det krævede en operation, før man kunne blive en tøs.
Og så var der transvestitter.
Fyre, som kunne lide at klæde sig ud som tøser.
Dem ser man ikke længere. Men de var som den fyr.
De sagde ikke: "Jeg identificerer mig som en kvinde."
Og så var der de androgyne unge,
for hvem makeup var mode, og det voksede de så fra.
-Hvad er din pointe? -Det er blevet så alvorligt.
Ingen klæder sig som en tøs for sjov længere.
Godt. Det var aldrig rigtig sjovt.
Min far er død.
Åh, Tony.
-Det er jeg ked af. -Tak.
Jeg er glad for, du fik set meget til ham.
Sikke en god søn.
Lad være.
Jeg kan godt lide, at du sagde noget rart om mig, fordi du ved,
-at skyldsfølelsen snart vil ramme mig. -Nej.
Du er en god dreng.
Hej. Roxy er her ikke.
Postkort.
Jeg kondolerer. Pat.
-Tak. -Åh, min ven.
Nej, det er ikke min fars død. Det er venlighed, jeg har et problem med.
Overfor mig, altså. Jeg har ikke fortjent det.
Jeg har været et røvhul overfor dig. Det var ikke møntet på dig.
Røvhul? Jeg troede bare, du lavede fis.
I det mindste ignorerede du mig ikke som alle andre.
Du sendte mig engang et postkort. Og du introducerede mig for gadepigen.
Sexarbejder.
Kone, måske.
De er de bedste.
Tak.
God pige.
Vi er samlet i dag for at ære og hylde Ray Johnsons liv
og for at udtrykke vores kærlighed og beundring.
Og for at give trøst til hans familie og venner, som sidder her i sorg.
I dag er også en mindernes dag.
Jeg kendte ikke Ray særlig godt, men det gjorde hans elskede søn, Tony.
Han vil gerne dele nogle af sine tanker med jer. Tony.
Far blev født i 1939.
Han plejede at sige, at han var så grim en baby,
at Hitler erklærede krig.
Han var en afslappet mand.
Han havde ikke store ambitioner, han arbejdede hårdt, nød en drink,
forelskede sig, blev gift, fik et barn,
gjorde det, der skulle til for at forsørge
og leve et gennemsnitligt liv.
Da mor døde,
som var hans livs kærlighed… De var det skønneste par.
Der har jeg det fra.
Den smukke tro på, at man kan rende ind i sin perfekte sjæleven
på denne planet med syv, otte milliarder mennesker.
Nå, men da mor døde, blev han knust.
Men det var han for sig selv.
Han var gammeldags.
Bare fordi man er ulykkelig, skal alle andre ikke også være det.
Det modsatte af min tilgang til det.
Han klarede sig.
Indtil han ikke kunne mere. Og så trådte Emma til.
Tak, fordi du passede ham.
Han elskede dig.
Jeg kan se hvorfor.
Tak, fordi du kom.
Farvel. Tak.
-Det var fint. -Tak.
Tak. Vi ses snart.
Farvel. Tak, fordi du kom, Kath.
Nå…
Altså, jeg ser dig hver dag. Det er skønt. Det føles skønt.
Hvorfor kan det ikke fortsætte, og så dør vi?
Ja. En ny dag truer.
Det bliver vel ikke ved. Jeg har det bedre.
Måske kommer der en dag, hvor jeg ikke føler, jeg er min kone utro.
Men jeg kan ikke love noget.
Du ved… Jeg elsker det her, men det kan ikke blive mere end det.
Forstår du?
Jeg kondolerer endnu engang.
Hej.
-Er du OK? -Ja.
Du…
Tak for alt.
-Sidder der nogen her? -Nej.
Jeg havde lige brug for et hvil.
Jeg kan ikke gå så længe, uden det begynder at gøre ondt.
Jeg går snart igen.
Bliv, så længe du vil.
Er det din mand?
Ja.
Jeg mistede min kone for noget tid siden.
Jeg sørger stadig.
Det er naturligvis ikke noget særligt.
Du har det nok også sådan.
Ja.
"Med bare tre ord, kan jeg opsummere, hvad jeg har lært om livet:
"Det går videre."
Robert Frost.
-Ja! -Vidunderligt.
Ja.
Livet går videre.
Det er ikke lige så godt…
…men sådan er det.
Godnat, flotte fyr.
Sig det igen.
Sig det igen, ellers kan jeg ikke sove.
Godnat.
Fik du sagt det?
Ja.
Godt. Nu kan jeg falde i søvn.
Hej.
Jeg tager imod En ny dag truer.