A NETFLIX SOROZATA
A tévében olyan könnyűnek tűnik, nem?
- Az olimpián? - Igen.
Igen. Nem hinném, hogy idén bekerülsz a csapatba.
- Nem? - Nem.
- Istenem! - Úristen!
- Igen. - Körbe-körbe megyünk.
- Mindenki minket néz. - Nem is.
Engem néznek, és azt gondolják: „Szegény!”
Nem, engem néznek!
„Nézzétek! A pasas próbál neki segíteni, de…”
Nem próbál neki segíteni!
Csak nevet rajta és videóra veszi! Ez nem segít!
- Szia! - Szia!
Nyitva volt a hátsó ajtó, szóval bejöttem.
- Oké. Éhes vagy? - Igen.
- Hol együnk? - Ne túl messze.
- Tízre megyek dolgozni. - Oké.
Nem megyünk el evezni valamikor?
- Evezni? - Igen.
Jó móka lehetne. Csónakázhatnánk egy tavon.
Csónakázni egy tavon? Miért?
Nem tudom, csak gondoltam, szívesen csónakáznál.
Nem igazán.
Később találkozunk.
Gyere, Em!
TAMBURY HÍRMONDÓ
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Mehetünk?
Várj!
Hogy ityeg?
- Mi van? - Ülj le!
„Mi van?” Miféle üdvözlés ez? Helló!
- Nem jössz át… - Nem.
Nem fejeztem be.
Átjöhetnél hozzánk vacsorára.
Elhozhatnád Emmát is. Páros vacsora.
Emmával nem vagyunk egy pár.
Úgy értem, négyen lennénk.
Ha csak a matek számít, akkor elhozom Briant.
Veled semmi sem egyszerű.
Hozd el a kedves, plátói barátodat, Emmát!
Felnőttes szórakozás lesz.
Őszinte leszek, jót tenne nekünk. Nekem és Jillnek.
Embereket áthívni jó móka, nem? Alig járunk el valahova,
és szerintem ez közrejátszott a házasságunk megromlásában.
Az, hogy nem hívtok át embereket?
- Nem. Tudod, hogy értem. - Nem.
Oké, akkor figyelj!
Jill szerint nem vagyok túl merész. El tudod ezt hinni?
Igen.
De komolyan.
Nevetséges. Két anorákom is van.
Miért vettem, ha nem vagyok merész?
Mennyire merész az az ember, aki nem szereti, ha vizes lesz a haja?
Épp kempingfelszerelést nézek. Talán megveszem azt a csizmát.
Na, gyere már át! Kérlek!
Segíts bebizonyítani, hogy Jill téved! Félreismert.
Menj el Oprah-hoz!
Nélkülem nem tudod bebizonyítani, hogy téved?
Nem nagy ügy! Nem kell sokáig maradnod.
Átjöttök Emmával, szórakozunk egy kicsit, és ennyi!
- Nem szólsz Jillnek? - Nem, spontán lesz.
Mármint felhívom, és elmondom neki. Különben kissé ideges lesz.
Jól akarja majd csinálni, és mi nem gyakran hívunk át másokat.
Egyetek, mielőtt jöttök, aztán iszunk pár italt,
hallgatunk egy kis zenét, és jókat nevetünk!
Nem lesz nevetés.
Fél nyolc?
Addigra már túl vagyok a második üveg boromon.
Tökéletes. Nálunk megihatod.
- Oké. - Oké?
- Oké. - Remek.
Ha Emma is benne van.
Köszönöm!
A kurva életbe!
- Hallak. - Tudom.
- Legalább addig várj, amíg kilépsz… - Gyere!
Már most szar ez a nap!
ŐSZI FALEVELEK NYUGDÍJASOTTHON
- Szia! - Szia!
Mi a helyzet a barátoddal, Tonyval?
Pontosan ez a helyzet. Csak barátok vagyunk.
Őszintén szólva néha még ez is nehéz.
Még szelfit sem csináltunk.
Jó nagy hülye, ha nem értékel jobban.
Igen.
Szerettem volna megörökíteni az 50. regényemet.
Ötvenedik? Hűha! Mióta ír?
Egész életemben írtam, kedvesem. Csak erre vágytam.
Az első regényemet, amely meg is jelent,
15 évesen írtam, azóta évente legalább egyet írok.
Hűha! Melyik kiadónál van?
Minden saját kiadás.
Én tervezek meg mindent.
DR. BARNABY LOVE: NYISSA NAGYRA
De pénzszerzésben nem vagyok profi.
Sőt, igazából veszteséges a kiadás, de ez egy szenvedély.
- Értem. - Hátra akarok hagyni valamit.
Nem mentem férjhez, nincsenek gyerekeim, szóval…
Akkor hogyan keres pénzt?
Médium vagyok.
Értem.
Mások aurájából vagy tenyeréből jósolok, kristálygömbből, tealevelekből, bármiből.
De a regényírás a szenvedélyem.
A regényei egy személyről szólnak, ugye?
Igen.
Dr. Barnaby Love-ról.
Keverem az orvosi drámát az erotikus regénnyel.
„Dr. Barnaby Love: Ketten a halálos ágyon.”
Miért mindig ilyen címet választ?
Azt reméltem, hogy olyan hosszú sorozat lesz, mint a Columbo.
De sajnos nem így lett.
Az első ötletem Roger Moore volt,
de manapság valószínűleg George Clooney-t választanám.
Ő játszott már orvost, tudná, mit hogyan kell.
Többet tudhat erről nálam.
Nem vett részt orvosi képzésben?
Nem.
- Akkor hogyan ért ezekhez a dolgokhoz? - Gyorsan tanulok.
Hogyne.
Szeretné, ha felolvasnék belőle?
Igen.
Nyissa nagyra.
Nem ezt, ez elég mocskos rész.
Nézzük csak! Ez jó lesz.
Dr. Barnaby egy olyan embert műt,
akit a világ legjobb sebészei szerint nem lehet megmenteni.
Dr. Barnaby nem ért egyet velük.
Oké. „Stacey nővér megtörölte Barnaby homlokát.
Jobb így, doktor úr?
Tekintetük összeakadt a maszk felett, amelyet a műtőben kell viselniük.
Kérem, hívjon Barnabynak!
A nővér elpirult. ‘Rendben, kezdhetjük.‘
Barnaby befecskendezte a gyógyszert a beteg aortájába.
‘Ez majd helyrehozza. Varrja össze, nővér!‘
‘Velem vacsorázik?‘ A nővér igennel felelt. ‘Hétkor.‘”
Ennyi.
- Él? - Kicsoda, kedvesem?
A beteg.
Azt nem írtam meg, nem érdekelt.
Biztosan jól van, ha az aortájába juttatták a gyógyszert.
Pontosan.
Vajon miért nem gondolt erre a világ összes vezető sebésze?
Dr. Barnaby különleges, nem igaz?
Ő a legjobb a világon.
Nem mellékesen pedig egy igazi csődör!
- Remek. Lefotózod? - Igen.
Mosolyogjon!
Remek.
- Benne lesz a jövő heti lapban, kedvesem? - Igen.
Megemlítené, hogy felolvasást és dedikálást tartok
a Tambury Vásáron?
Persze.
Nagyszerű. Hozzák magukkal a nejeiket is! Inkább nőknek szól.
Nincs feleségem.
Meleg? Még jobb.
Nem vagyok meleg.
A feleségem
meghalt.
Részvétem.
Szeretne beszélni vele?
Ez minden vágyam.
- Oké, egy pillanat… - Nem,
tudja,
én nem hiszek az ilyesmiben. De köszönöm!
Ez a magáé.
Nyissa nagyra, beszarás!
Ebben a kontextusban ez csak egyet jelent.
- Igen. - Nem igaz?
Utálom ezt.
Tudta, hogy átmegyünk az úton, de meg akarta spórolni
azt a tíz másodpercet, mert egy pöcsfej!
Bár bedobhatnám a kibaszott ablakát egy téglával!
Az lenne a kirakós utolsó darabja.
Egy téglát hordanál magadnál,
zebrákon futkosnál át.
A köz érdekében tenném. Olyan lennék, mint Batman.
Őrült Batman.
Igen. Talán nem is gyászolok.
Talán csak seggfej vagyok. Szeretek másokat büntetni.
Önkéntes igazságosztó vagyok, nem?
Mint Batman vagy Dexter.
Sorozatgyilkos volt. Az apja arra tanította, csak rosszakat öljön,
de őrült volt.
Vagy Pókember.
A nagybátyját megölték, és ezért kibaszottul bosszút állt a gonoszakon.
Nem egy pók csípte meg? Nem emlékszem a nagybátyjára.
Igen, aztán csinált magának egy flancos kis ruhát.
Én ezzel nem foglalkoznék. A saját ruháimat hordanám.
És kurvára szétütném Pókembert.
Egy kis köcsög szűk gyerekpizsamában?
- De Pókember megérzi a veszélyt. - Igen? Rálépek! Eltiprom!
„Dr. Barnaby elgondolkodva dőlt hátra rendelői bőrszékében.
Egy beteg miatt aggódott, akinek nagyon súlyos agydaganata volt.
Kopogtak az ajtón. ‘Jöjjön be!‘
Az ajtó kinyílt. Cindy nővér állt az ajtóban,
a kórház legvonzóbb nővére.” Nyilván.
„‘Elnézést! A női öltözőt jelenleg nem lehet használni,
ezért arra gondoltam, átöltöznék itt, hiszen maga orvos.‘
‘Csak nyugodtan.
Sebész vagyok,
egy meztelen női testre
nem úgy tekintek, ahogy egy átlag férfi.‘”
Nem olvasom tovább.
- Olvasd! - Olvasd te!
Istenem!
„Cindy nővér lassan vetkőzni kezdett. Pokolian szexi volt,
és észrevette, hogy dr. Barnaby nem úgy néz rá,
mint egy műtőasztalon fekvő emberre.
‘Jól nézek ki, doktor úr?‘
‘De még mennyire!
Jobb, ha megméri a pulzusomat, nővér!‘”
Ez nagyon édes! Régimódi és reményteljes.
Ráadásul jósnő is.
- Ezt mondta. - Miért hazudna?
- Mert lehetetlen. - Semmi sem lehetetlen.
Kiszálltam.
Attól, hogy valamit nem látsz, még lehet valódi.
És ha senki sem látja?
És ha láthatatlan?
- Igen. - Elmehetek hozzá?
Nyomoznék egy kicsit.
- Nyugodtan. - Én nyitottan mennék.
Ha nem vagytok nyitottak, sosem fogtok hinni benne.
Szervezzem meg a találkát?
Igen.
Bár én deríthetném fel a sztorit!
Ezt nem hiszem el!
Mondtam, hogy várj odakint.
Csak elvisz egy megbeszélésre. Természetesen nem vagyunk együtt.
Csak a Rolls-Royce miatt csinálom. Ezt ő is tudja, igaz?
- Igen. - Igen, jól működik.
- Neked ez miért jó, Colin? - Azt hiszik, van barátnője.
De tudja, hogy ez sosem fog összejönni. Milyen kár!
Egy Rolls-Royce-szal jár, önerőből lett milliomos, kedves,
minden passzol, kivéve egy nyilvánvaló dolgot.
- Micsodát? - Az arcát! Jó reggelt!
Igen, az arcom. Még anyám is csúnyának nevez.
És neked ez hogy esik?
Szívfacsaró.
Teljesen összetörtem.
Régen azt kívántam, bárcsak halott lennék! De mit lehet tenni?
Pontosan. Ezért szeretném, ha mindenki tudná, hogy Colin nem a pasim.
Talán viselhetnél sofőrsapkát.
Vagy sofőrmaszkot.
- Ő tetszett neki egy darabig, nem igaz? - Igen, Colin. Így volt.
Van egy bizonyos zsánere.
Induljunk, el fogunk késni!
Gyerünk!
Mint egy kutya.
- Folytatnátok a munkát? - Kizárt. Nem éri meg.
Jaj, ne már! Elég időt pazaroltunk el.
Van egy új viccem.
- Mi rosszabb egy kukacos almánál? - Nem tudom.
Belefutni a volt feleségedbe egy parkolóban,
akit épp holland kamionsofőrök döngetnek.
A kukacos alma ezek után már semmiség, hidd el!
A lényeg, hogy végre igazi humorista szeretnék lenni.
Az utóbbi években az élet
nem bánt velem kesztyűs kézzel, de innen már nincs lejjebb.
Igen. Ami engem illet, Ken elvisz egy-két meghallgatásra.
Ne gondolj nagy dolgokra!
- Basszus! - Mi az?
Ezt nem hiszem el!
A volt feleségem és roma Micky.
Erőszakos pasas?
Egy pszichopata.
Csak szólok, a nejem már ütött le parkolóőrt.
Vond le a következtetést!
Helló!
- Sziasztok! - Sziasztok!
Mi a helyzet, Micky?
James, ő Micky. Ő pedig a volt feleségem, Elizabeth.
Helló!
- Szia! - Akkor még együtt vagytok?
Hébe-hóba.
Egy darabig Krumplifejjel dugott.
Micky rajtakapott minket, igaz?
Kínos.
Nem volt az.
Jó ürügy volt arra, hogy a szart is kiverjem abból a pöcsfejből!
Vérfürdő volt, ugye?
Teljes mértékben.
- Akkor jól sült el a dolog. - Ismersz.
Pozitívan szemlélem a dolgokat.
Az biztos, haver.
Az én gondom az, hogy azt akarom, hogy mindenkinek jó legyen.
Ő egy ribanc, haver.
Jól mondja.
De jól vagytok?
Nincs ok panaszra.
Mindig öröm látni titeket.
Megyünk is. Sziasztok!
- Minden jót! - Kösz!
Viszlát!
Elosonunk Elizabeth csípője mellett.
Igen, jöhet az egykerekes trükk! Ez az!
Ennyire szánalmas a legjobb haverod.
- Nem vagy szánalmas! - Egy igazi vesztes.
- De nem annyira, mint én. - Viccelsz, ugye?
- Nem. - Tudsz énekelni és táncolni.
Egyszerre két furulyán tudsz játszani az orroddal. Remekül tudsz kötni.
Ha te vesztes vagy, mit mondjak én?
Kösz, haver!
Nem megyünk el a szeméttelepre? Hátha van jó cucc.
Naná! De előbb be kell ugranom a menedzseremhez, ha nem gond.
- Elkísérlek. - Oké.
Minden oké?
Igen.
Csak azt mondtam Stannek, hogy hamarosan jössz.
Igen.
- Jó volt a munka? - Igen.
- Még mindig beszélsz vele? - Minden nap.
Nem csak itt. Mindenhol.
De otthon nem szólnak meg emiatt.
Sokat segít.
Ha kimondjuk a dolgokat.
Ilyenkor hallod magad.
Igen. Én nem beszélek magamban. Valószínűleg vitatkoznék magammal.
Nem magadban beszélsz.
Nem.
Úgy érzem, még mindig itt van.
Kettős érzéseim vannak.
Egyfelől tudom az igazat.
Lisa meghalt.
Logikus.
Nincs mennyország. Nincs reinkarnáció, nincsenek szellemek.
Tudom.
Másfelől érzem, hogy itt van,
bennem.
Állandó érzés.
Mintha még mindig a részem volna, és irányítana.
Fura.
Azért, mert ember vagy,
és semminek sincs igazán értelme.
Nézzenek oda, Kierkegaard!
Nem baj, ha vannak érzéseid.
Ha nem logikusak a dolgok.
A tudomány megtanít minket arra, hogyan maradjunk életben.
Az érzések adnak okot arra, hogy ezt akarjuk is.
Vagy ne akarjuk.
Pedig olyan jól ment.
Semmi gond.
- Anya! - Helló, drágám! Mit keresel itt?
Üzleti megbeszélésre jöttem.
- Örülök neki. - Mit keresel itt?
- Bemelírozza a hajam. - Segítek Kennek.
Ez most mindegy. Mihez kezdjünk veled?
Még mindig a helyi újságot hordod ki? Mi ütött belé?
Pénzt kell keresnem. Anya szerint már illene lakbért fizetnem.
Így igazságos, ugye, Ken?
És vesztesekkel lógsz?
- Ne vedd sértésnek! - Ugyan!
Briannel egy csapat vagyunk.
- Ő is menedzsert akar. - Miért?
- Hogy humorista lehessen. - De tényleg.
Készen állok. Ezt akarom.
Elegem van abból, hogy nincs önbizalmam,
és haszontalan vagyok.
De tényleg az vagy.
Semmi esélyed bekerülni a humoristák közé.
- Kezdek megfutamodni. - Azt mondtad, bárkiből sztárt csinálsz.
Nem vagyok varázsló!
- Nem varázsló. - Csak az időmet pazarolnám.
- Semmi értelme. - Ne így állj hozzá!
- Ne? - Ne! Ne így!
- Segíts neki te! - Fogok is!
Remek! Foglald le magad, mert nincs számodra semmi munka!
Csodálatos!
- Nem számít. - Mi nem számít?
Ha vesztes vagy.
Így is szeretlek.
Ez kedves.
- Minden oké? - Igen. Veled?
Igen. A körülményekhez képest.
- Milyen körülményekhez képest? - Roxy.
Mi történt Roxyval?
- Tudod te. - Nem. Mi történt?
- Ő a bigém, nemde? - De.
És?
És közben mások dákóját szopkodja minden oldalról!
Értem.
Nem tudom.
- De tudod, mert most mondom. - De miért?
- Mert ezen kattogok. - Oké, értem.
Nem tudom, mit mondjak.
Gázszámla.
Kösz!
Szia!
Nagyon jó itt ülni,
veletek.
- A nap végén. - Igen.
Igazából egész nap ültem az irodában.
Ott nem ez a rózsaszín pulóver volt rajtad.
Ez lazacszínű.
Lazacrózsaszín, igen.
- Nincs alatta póló. Érdekes. - Nincs.
Milyen érzés, hogy a gyapjú hozzáér a bőrödhöz?
Merinói gyapjú, szóval nagyon puha.
- Kissé meleged volt. - Volt alatta póló, igen.
De arra gondoltam,
inkább leveszem a pólót.
Értem.
Vissza se néztem.
- Jill vett neked egy szobanövényt. - Mindkettőtöknek.
Hogy lehetne ez mindkettőnké?
- Egyedül élek. - Arra gondoltam…
Majd gondozom, ha átmegyek.
Csak udvarias volt, oké?
- Nem akarta kihagyni Emmát. - Értem.
Köszönjük!
Ne locsoljátok agyon!
Ez egy kaktusz.
Tetszik ez a festmény.
Lisa festette.
- Nem a legjobb festménye. - Hogy érted?
- Mármint… - Ha nem tetszik, elviszem.
Tetszik. Csak azt mondom, hogy nagyszerű művész volt,
de nem ez a legjobb festménye.
- Értem. - Ne csináld ezt, oké?
Én most megyek.
- Oké, veled menjek? - Ne!
Nincs hangulatom ehhez. Tudtam, hogy ez lesz. De te maradj nyugodtan!
Megleszek.
Köszönjük!
Sajnálom.
Tényleg.
Még mindig nincs jól.
De igen.
Nyilvánvalóan még mindig szerelmes Lisába, és én sosem fogom tudni helyettesíteni őt,
és azt akarja, hogy ezt mindenki tudja.
- Szerintünk te… - Király vagy.
- Nagyon… - Nagyon jó ember.
- Türelmes. - És kedves.
Felnőtt vagyok.
Ne locsolja agyon!
Pöcsfej!
Mit gondolsz?
A legjobb hóférfi!
- Hóember! - Hogyne.
- Igen. - Elnézést!
Bármilyen nemű lehet.
Főleg, ha egy hatalmas répa a farka.
- Így van! - Ezt nem gondoltad át.
És még én vagyok szexista!
Csodás farok.
A feliratot fordította: Krizák Klaudia