EN NETFLIX-SERIE
Studs.
-Studs. -Vänta.
Studs!
-Tror du hon gillar det? -Studs!
Ja.
-Kolla minen. -Studs!
-Jag vill ha en hund. -Nej.
-Jo, vi köper en hund. -Nej, för de lever inte så länge.
-Och det är så sorgligt… -Vad?
Förlåt, Brandy, men det är sant att…
Det är fruktansvärt sorgligt när hundar dör.
Ja, jag menar… Det för mig till min nästa punkt, pappa.
Det börjar bli dags att tänka på din begravning.
Låt honom vara! Du har 20 år kvar, Ray.
-Det hoppas jag inte. -Vad är det för en fråga?
Vi måste veta, eller hur?
-Jaha, och du då? -Jag bryr mig inte. Du?
Jag vill bli begravd på kyrkogården. Då kan folk komma med blommor och gråta.
Kanske de första dagarna. Sen blir det: "Äh, det regnar."
-Vad fint. -Kremering.
Ser du? Precis. Inget krångel, inte själviskt.
Och jag vill att du sprider askan i Midlake, där jag träffade din mamma.
Jag åker inte ända till Midlake för det, ärligt talat.
-Det tar bara en timme med bil. -Ja, och jag kör inte.
Det är min sista önskan!
Och? Jag går med på det nu, men du har ju ingen aning.
-Jag skiter i det när det är dags. -Var i Midlake?
Traveler's Friend. En härlig, gammal pub. Jag friade där också.
Det är nog en telefonbutik nu.
Har du hört? Din enda son vägrar köra för att sprida din aska.
Han gör det. Han är snäll.
Hej. Allt väl?
Vad tror du?
-Nej? -Rätt.
Det börjar bli för mycket. Vad ska jag göra?
Vet inte. Du visste vad hon gjorde, och det var okej för dig.
Jag trodde inte att hon skulle göra det när vi blev ihop.
Så är det inte i filmerna.
Richard Gere kommer inte i en limo och klättrar upp för brandstegen
och Julia Roberts säger: "Vänta lite, jag ska bara suga av kemtvättaren."
-Hur vet du vem det var? -Han berättade.
Han visste inte att hon är min tjej. Jag sa inget, mådde bara illa.
Jag blev chockad.
Jag är deprimerad.
-Du kanske skulle prata med henne. -Nej! Det känns dumt.
Kan inte du prata med henne?
Nej! Jag har inte träffat henne, hon hälsar aldrig på längre.
-Jag antog att hon är upptagen. -Det är hon allt.
Visst.
-Du borde prata med någon. -Jag gör ju det.
-Jag är inte rätt… -Jo.
Du var väl deprimerad och självmordsbenägen?
-Du är väl inte självmordsbenägen? -Nej.
-Bra. -Kom igen, hjälp mig. Det är ditt fel!
Ja, just det.
Snälla?
Låt mig tänka. För helvete!
Gå då.
VÅRDHEMMET HÖSTLÖVEN
-Hej. -Hej.
Jag ska åka iväg och sprida ut pappas aska.
Vad fint. Vart då?
En liten by där han friade till mamma. Det var hans sista önskan.
Min aska?
Nej, inte din aska.
Du är inte död än.
Och du är inte min pappa, minns du det?
Är jag adopterad?
Vad fan, han är som en reserv.
Det vore passande, för hans egen son hälsar aldrig på.
Han hann knappt få in honom här innan han drog till Australien.
-Jaså? -Går det bra?
Livet är grymt.
Drick upp. Så ja.
Hördu.
Okej?
Det var nära ögat. Som en guldfisk på mattan.
-Var? -Nej, det är ingen… Just det.
Hur är det nya stället?
Jag är tacksam mot Ken.
Han tar inte betalt och det är bättre än att bo hemma, men…
Han kommer och letar efter mig jämt.
Jag hör honom i trappan och stelnar till. Sedan rycker han i dörren, och jag bara…
Jag är tyst tills han går iväg. Jag lever som Anne Frank.
Du hittar något.
Hej, gullet. Jag är Ratty, det här är peddot.
Läget? Vi är här för en artikel. Vi gör en podcast.
Där är han. Minns du oss? Du ska skriva om oss i tidningen.
Vi gör en podcast med din ex-terapeut, ditt psykfall!
-Är ni psykiatriker? -Nej då! Vi jobbar i finansbranschen.
Men vi har gemensamt att vi är män, och stolta över det.
Det är det podcasten handlar om, den uppmuntrar män att vara män.
Men den är inkluderande, det är några damer som lyssnar.
Mest såna som är less på den här nya manlighetsskiten.
Vi vill göra världen lite manligare.
-Vi pratar om det hela dagarna. Ska vi… -Få ut det!
Vi kan sända på Twitter och visa hur vi jobbar.
-Vad spännande. -Skicka en avisering till följarna.
-Sänd live, nu kör vi. -Säg att vi är här.
-Hej, era jävlar! -Kukhuvuden!
Vi är på The Tambury Gazette för en intervju.
Säg hej, raring.
-Helst inte. -Hon är blyg! Men det är okej.
Vi testar bara. Vi sänder som vanligt i kväll.
-Test. Test av mina testiklar! -Test. Ett, två, tre.
Testar testiklarna. Herregud, de är sprängfyllda!
De är så fulla av sagge.
Jag har sexpissat i din inkorg!
Testat testiklarna på din farmor!
Jag såsade henne rätt i fejset.
Hon sa: "Tack, raring. Jag behövde det där. Vad har du ätit?"
Tänk inte på det, farmor. Halka inte i spermapölen.
-Och du, gubbe_69… -Okej hörni. Det räcker.
-Kom igen, det är ett kontor. -"Det är ett kontor!"
Vad fan, prins Andrew är grinig.
Din jävla klåpare! Gå in i din låda igen.
-Jag skojar bara. -Han driver bara. Ta det lugnt.
Ratty och peddots podcast. Namaste.
I hälsosektionen va?
Jag ska notera det. Tack för scoopet, grabbar.
Jag var så nära att gå till handgripligheter.
Men våld är ingen lösning, så…
Definitivt inte. Nej.
-Börjar du få koll på läget? -Jag tror det. Det tar sig.
Kom igenom. Det finns mer plats här inne.
-Har någon fjärtat? -Nej, det är huset.
Brian luktar likadant. Lukta, det är samma.
Ja.
-Så det är din doft då? -Ja.
Ja. Som bajs, kiss och svett.
Och rädsla och skam.
Mest skit.
-Vad som än funkar för dig. -Tack.
Går det bra om jag städar här?
Ja, kör i vind.
Går det bra om jag inte ser på?
Det är känslosamt.
Då så.
-Vi sätter igång. -Ja.
-Trött? -Lite grann.
Det här går fort.
Så, när blev du portad från buffén?
Förra månaden. Jag är fortfarande arg.
-Säkert. Och vad gav de för orsak? -De var helt ärliga.
De sa att jag ruinerar dem. De har aldrig sett något liknande.
De hade varnat mig förut, för att jag åt för mycket,
men jag sa: "Hur kan jag äta för mycket om det är buffé?"
Bra poäng. Hur ofta gick du dit?
Varje dag. Lunch och middag.
Två gånger om dagen?
Nej, bara en gång. Från lunch till middag.
Sedan var jag mätt. Ibland orkade jag knappt gå hem.
Så du var där i sex timmar varje dag?
Ja, sex eller sju timmar. Jag åt inte hela tiden.
Jag somnade då och då,
men jag vaknade om någon kom och tog min tallrik.
Okej, och vad kostade det?
10 pund per person och gång.
Det var därför jag stannade kvar. Jag fick valuta för pengarna.
De flesta klarar av två eller tre pizzabitar
och ett par portioner pasta,
men pizza är mest deg och pasta kostar ingenting.
Det är så restaurangerna tjänar pengar.
Jag tog 20 eller 30 bitar pizza, skrapade av påläggen och lämnade botten.
Lockbete.
Samma sak med spaghetti bolognese.
Jag tog ungefär 15 portioner och plockade bort allt kött från pastan.
Det blev drygt två kilo kött.
Jag hade all tid i världen.
-Jobbar du inte? -Nej.
Jag tog förtidspension för att få bidrag.
Ursäkta, men vad är det för fel på dig?
Tja, titta på mig.
Jag är helt körd.
Var är det här stället?
-Ta bara en bild. -Okej.
Le.
Perfekt.
-Det där störde mig. -För att han är girig?
Nej. Eller ja, han är uppenbarligen girig. Men han har rätt.
De bygger sitt varumärke på att man får äta så mycket man vill.
En babyccino efteråt?
Man kan inte bryta löftet för att någon äter för mycket eller ofta.
Då måste man ändra reglerna för alla.
-Var ärlig. -Quinoa?
-Du älskar quinoa. -Det är ohederligt.
Har du bajsat en jättekorv?
-Men för satan. -Allt väl?
-Ja, hurså? -Du sa "för satan", så…
Du antog att jag var irriterad på något?
-Till exempel att någon gör onödiga ljud. -Åh, fan.
Han är en bebis.
Men det är inte han som låter. Det är du.
För att roa honom. Folk skulle bli sura om han grät.
Nej, för han är en bebis. Det är dina ljud som stör.
Det är ljud. Det borde inte störa.
Du pratar med din vän och jag med mitt barn.
Men du hör inte vartenda ord, eller hur?
Och? Saker låter. Sånt är livet.
Okej. Bra poäng.
Vem är en störig jävel?
-Du! Du är en störig jävel! -Det där är ynkligt.
Jag pratar med en vän.
-Och säger sånt andra inte vill höra. -Du också, men du bryr dig inte.
Du är en stor, störig kuk. Ja då!
Du är en hipstertomte, en jävla fitta!
Din stora, irriterande, högljudda kuk.
Du är en fitta, ja då! En fitta!
Jag ska…
Stor mage! Din fitta!
Din stora jävla fitta!
Din…stora…jävla…fitta!
Det är bara ljud.
DINA LOKALA NYHETER VARJE VECKA
Vet du vad? Jag kör dig till bordtennisen, och så åker vi tillsammans till Midlake.
-Okej. -Det blir kul.
-Visst. -Vi gör en bilresa.
Köper lite godis och skivor.
-Ja, okej. -Bra.
Då är resten av dagen ordnad.
Vi ska spela bordtennis
och sedan åka till Midlake där jag ska sprida pappas aska.
-Det låter som en spännande dag. -Ja.
Vilka jävla nollor vi är.
-Tala för dig själv. -Ja.
Men också för alla andra som är nollor som jag.
Matt tror att han blir äventyrlig av en jacka.
Lenny blir uppspelt om han hittar en kaka i fickan. Kom igen.
Du har rätt. Jag har inget intressant i mitt liv.
Det är inte sant.
Jag har en fejkpojkvän och avskyr mitt jobb.
Jag skulle hellre göra det du gör, men vågar inte.
Jag kan inte dejta längre. Alla de bästa männen är upptagna.
Eller gay, eller knäppa.
Jag har gjort en lista på den perfekta mannen. Tragiskt.
Jag har också en sån. Vad står på din?
Egen bil, hus, eget företag, inga barn.
Prydlig, en ordentlig kille. Vad står det på din?
Måste ha ett ansikte och en kuk.
Kath, vad sägs om kaffe?
Ja.
Jag orkar inte mer.
-Vad är det för mening? -Jag vet hur det känns.
Ursäkta.
-Kath. -Va?
Va?
-Jag trodde att du ville veta mitt namn. -Varför det?
Ja, varför?
Jag vet inte.
-Har du någon växel? -Jag har inga pengar.
Jag har pengar. Jag har ett bra jobb, men jag lämnade dem på jobbet.
Visst. Okej.
Är du gift?
Nej.
-Flickvän? -Nej.
-Gay? -Nej.
-Namn? -Charles.
-Har du träffat Kath? -Ja.
-Varför skulle jag vara gay? -Varför inte?
-Va? -Det kvittar. Oavsett.
Skulle du vilja ta en drink?
Ja.
Okej, du ska få mitt kort.
Tack.
-Tack. -Hej då.
Hej då.
Jag dör.
-Varför? -Av skam! Jag var så pinsam.
-Han gillade dig. -Nej!
-Han fick panik och var artig. -Advokater får inte panik.
Det också. Han är advokat! Han hade dräkten och allt.
Vilket misslyckande att säga att jag jobbar på en gratistidning.
Ingen fara.
Säg att du är grävande journalist.
Det är läskigt, då tror han att jag undersöker honom.
Vad vill en advokat att jag är?
En mördare.
Va?
Var bara dig själv. Säg sanningen.
Säg alltid sanningen.
Det här är ännu värre.
Vad?
Att du sitter där och löser korsord!
Förr var det porr, kompis. Ända hit upp.
Den tiden är över.
För fem år sedan hade jag kunnat spruta dig i ansiktet härifrån.
Jag har slösat bort mitt liv.
-Redo? -Ja.
Okej, då kör vi.
1-0.
Kom igen.
Okej. 3-0.
-Var det en kantboll? -Nej.
Rätt i kulorna!
Okej.
-19-2? -Tre!
-Jaså? Okej. -Ja.
-20-3. -Visst.
Bra match.
Men inte tillräckligt sportigt, va?
-Man står ju bara. -Ja, och slår tillbaka.
-Ja, men man rör sig knappt. -Visst.
Vi måste nog göra något sportigare.
-Okej. -Som tennis eller något.
-Toppen. -Bra. Okej.
Bordtennis är ju bara tur, eller hur? Det är som flipper.
-Nej, nu räcker det. -Sätt på något du gillar då.
Ja. Där har vi en utmaning.
Will Smith, Willennium.
-Ja, som i millennium. -Ja, sist någon köpte en CD.
-Lighthouse Family. -Bra band.
Jag älskar dem.
-Susan jävla Boyle? -Ja?
Va?
-Ut med henne. -Hallå! Vad gör du?
Kastade du… Inte Bublé.
-Jo, Bublé. -Nej! Är du galen? Du dödar någon, Tony!
-Radiohead. -Den är inte min.
Nej, jag vet. Den är bra.
Den är Jills.
-Hon fick den av Lisa. -Jaså?
Ja, hon älskade dem.
-Skål. -Skål.
Så du är advokat?
Ja, överrättsadvokat. Och du?
Nej.
-Va? -Nej, jag är inte överrättsadvokat.
Okej. Vad jobbar du med?
Mitt jobb?
Okej, jag ska inte ljuga.
Jag är
läkare.
-Wow. -Ja.
-Har du en praktik? -Behövs inte! Redan gjort!
Jag fick diplomet.
Va?
Vad sa du?
Har du en praktik? Är du allmänläkare eller kirurg på ett sjukhus?
Ja.
Jag jobbar på ett sjukhus…som läkare.
Då så.
-Ska vi beställa? -Ja.
Jag har levt, grabben.
-Jaså? -Ja.
En berg- och dalbana.
Hon var en jäkla kvinna, sexuellt sett.
Ett vilddjur som inte kunde tämjas.
Grymt bra sex.
Jag gjorde en p-rulle med henne. På den här mattan.
Hon ville ha trekant med mig och Roly Carter.
Ett riktigt monster. Känner du honom?
-Nej. -En och nittio. 127 kg med smyckena på.
Jag sa ja.
Hon ville bara att jag skulle filma.
Inga problem.
"Vad du än vill, älskling."
Hon står på alla fyra och han vid bakdörren.
Han tar henne bakifrån.
Och jag filmar hela skiten.
Hon älskade det. Det syntes i hennes ögon.
Sedan tittar Roly på mig,
helt plötsligt, rätt in i kameran och skakar på huvudet…
…som för att säga:
"Det här är vidrigt."
Jag visste inte om han menade filmkvaliteten eller mattan.
Det var lukten från hennes mutta.
-Varsågoda. -Tack.
Tack.
Härligt.
Lagar du mat ofta? I ditt…
Nej. Jag är extremt upptagen.
Ja.
-Oftast. -Ja.
Jag köper frysta enportionsrätter.
-Så sorgligt. -Ja.
-Hon är läkare! -Inte i tjänst!
-Va? -Jag jobbar inte.
Okej.
-Så ja. -Hon mår bra. Tänkte väl det.
Varför gjorde du inget?
Vilket otroligt ställe. Byggt på 1300-talet?
Jag vet inte.
Det här måste vara bordet där han friade. Under drottningen.
-Jaså? -Ja, vi sätter oss här.
Otroligt.
Tänk på alla som har varit här.
-Det här är en bra plats. -Okej.
Vad gör du?
Jag strör ut lite av pappas aska.
På mattan?
-Ja, det var hans sista önskan. -Jaså? Det är inte han som ska städa.
Det är bara en ritual. Ingen skada skedd. Jag vet att det städas bort, så…
-Det är vandalism. -Nej, inte alls.
-Ingen skada skedd. -Nedskräpning, då.
Det är min pappas aska.
Han brukade vara här jämt. Det är mitt sätt att visa respekt.
Sprid den i soptunnan, vad gör det?
Han sa säkert inte att det skulle vara på mattan.
Nej, men det var här han friade till min mamma. Han beskrev bordet.
-Det är damm, för guds skull! -Det är äckligt.
-Tänk på sjukdomarna! -Vilka?
-Från lik. -Men det är ju inget lik.
Om jag hade släpat hit honom från bårhuset hade du fått vara sur.
Det får jag vara. Jag gör som jag vill, det är min pub.
Jag kan porta er utan anledning. Ut med er, båda två!
Ta med ert skräp.
Skräp?
Din jävla idiot! Jag fick lite i munnen!
Hoppas att det var hans kuk, dumjävel!
"Hoppas att det var hans kuk, dumjävel."
Undertexter: Lisbeth Pekkari