NETFLIXOVA SERIJA
Pozvonio je
i rekao da provjerava ranjive ljude poput mene.
Jeste li tražili isprave?
Ne! Nosio je odoru. Kaciga i sve.
-Jesam li glupa? -Niste.
Onda je ušao
i skuhala sam mu čaj.
Pitao je za alarm, ali rekla sam da ga nemam.
Brave na vratima.
Bio je uvjerljiv i znao je što govori.
Onda me pitao gdje držim nakit i dragocjenosti.
Rekao sam da nemam ništa vrijedno,
ali da već par godina štedim od mirovine
i da u posudi za kekse imam oko 500 funta.
Zamolio me da mu pokažem. I jesam.
Rekao je: „To je dobro. Tu vjerojatno neće gledati.“
Vratili smo se u dnevnu.
Htio je na WC i vjerojatno je došao ovamo i…
-Aha. Jeste li osigurani? -Ne.
Neću dobiti novac ni ako ga uhvate. Potrošio ga je na drogu.
Vjerojatno.
Prijavili ste policiji?
Da, i potvrdili su da nije pravi policajac.
Rekli su da nijedan policajac
na čelu nema tetovažu „Made in Britain“.
-Imao je tetovažu na čelu? -Da.
-Fotografiraj. -Aha.
Baš sam glupa.
Niste glupi.
-Svijet je sjebano mjesto. -Smiješak.
Život je zaista nepravedan.
Starci se ne bi trebali sramiti ako ih prevari jebeni šljam.
DAROVI
Idem nešto kupiti.
-Vidimo se. -Vidimo se.
DOM UMIROVLJENIKA JESENSKO LIŠĆE
Donio sam ti šah, tata.
-Sjetio si se! -Jedan mora.
-Što? -Sjetiti se.
Sjetiti se čega?
Jebote.
-Jesi li dobro? -Da.
-Danas mi je rođendan. -Zbilja? Nisi mi rekla.
-Nije važno. -Hoćemo li poslije na piće?
Ne moraš.
Zar si mi sponzorica?
Dobro. Ako nemaš posla.
Nikad. Gle.
Nema segregacije.
Molim te. Hoću se usredotočiti.
Ne. Netko je ondje.
Neće…
-Odgovara li ti sad? -Da.
Počni!
Tvoj potez.
Vjerojatno ću početi ovako.
To je smiješno.
Dobro. Tiho, svi. Svi smo ovdje.
Sajam u Tamburyju, veliki.
Vodit ću cijeli događaj.
Imam kostim i sve. Kožne hlače i bič.
-Što ćeš biti? -Trgovac robljem.
Prije je to bilo popularno.
Imamo onu stvar s metom.
Ako je pogodiš loptom, baci vješticu u vodu.
June će biti naša vještica.
Da. Obožavam vještice.
Trebamo dobrovoljca u kladama
kojeg će gađati rajčicama i pokvarenim jajima.
-James. -Ne. Neću to.
-U dobrotvorne svrhe. -To može svatko. Vješt sam izvođač.
Srce malo.
Dobro, vješti izvođaču. Što ćeš onda biti?
Nešto klasično od prije stotina godina.
-A humak? -Savršeno.
Što je to?
To je staromodno, zar ne? Ne znam.
-Malo brdo. -Kako mogu biti brdo?
Legneš, pokrijemo te blatom i travom…
Stavimo malo cvijeća.
Malo divnog cvijeća. Bit će milina.
Ljudi će prolaziti: „Gle, humak!“
Neću biti jebeni humak!
Rječnik!
Ne mogu vjerovati da si to zamislio za mene!
Ti si moj agent.
Pravi posao mi ne možeš naći. To ne dolazi u obzir.
Ali da me pokriju blatom u javnosti?
Nevjerojatno.
Ispričavam se zbog toga. Podivljao je.
-Ima zatvor. -To nije izlika!
I varaš se, James.
Našao sam ti posao.
-Htio sam ti reći poslije. -Aha. Što?
Jesi li gledao emisiju The Undateables?
Ne. Što je to?
Ljudi idu na spojeve naslijepo. Divno je.
Reality?
Da, ali sjajno je!
To nije profesionalna gluma.
U tom je caka.
To je za one koji ne mogu naći partnera
jer su hendikepirani ili unakaženi.
-Kakve to ima veze sa mnom? -Rekao sam im za tvoj oblik.
-Naravno. -Ali to nije bilo dovoljno.
Pa sam rekao…
„Mentalno je retardiran.“
Jebote!
Što?!
Ne idem u jebeni reality
glumeći mentalno zaostalog jer mi ne možeš naći posao!
Neće na zelenu granu. To je posao.
Nije posao!
Pretvarat ću se da sam invalid.
-Gluma jest pretvaranje! -Kako si me opisao?
Nisam ulazio u detalje. Ovo je san svakog glumca!
Daniel Day-Lewisa, Moje lijevo stopalo. Što mu je bilo?
-Ne znam. -Nikog nije bilo briga.
Kišni čovjek. Što je taj glupan radio?
Nije teško!
-Zaboravi. -Ti si glumac!
Zaboravi. Uvredljivo je. Ti si uvredljiv.
Ja ću.
S tobom ne bi bilo isto. Ti jesi malo ćaknut.
Pošteno.
Imam pošiljku za Kath.
Potpisat ću.
Ja ću potpisati.
-Ne treba. Mogu ja. -Ja sam Kath.
Voziš motocikl?
Budem nervozan u busu.
-Duhovito. -Vozim Hondu.
Dobro. Zakon.
-Novinarka si? -Evo, teglim.
Što to znači?
Ništa.
Da, novinarka.
Prodajem reklame uz novinske članke.
Dugo se radi,
ali vrlo je zadovoljavajuće.
Ne smeta mi rad do kasno u noć jer sam sama.
Mlada, slobodna i solo.
-Jesi li za piće? -Da, molim.
Bok!
-Zdravo. -Bok.
-Donijela sam ti torte, dušo. -Hvala.
-Propade dijeta. -Da.
Neće stati u svadbeno odijelo.
Neka. Sama si krojim vjenčanicu. Proširit ću je.
Krojiš si vjenčanicu?
-Da. Da uštedimo. -Žalosno.
Zašto?
Nemaš dovoljno novca za najvažniji dan u životu.
Imam dovoljno novca, gotovo ništa.
Ne treba ti novac ako imaš ljubavi. To je samo haljina.
-Nemam novca ni ljubavi. -Svi te vole, dušo.
A ja?
Svaki lonac nađe poklopac.
Jedan je učitelj mislio da sam glupa.
Docirao mi je o poeziji, pljuvao Kiplinga.
Volim njegove torte. Moram ih imati na vjenčanju.
Ako će ti biti lakše, možda se pretvarao jer mu se nisi svidjela.
-Onda bi znala. -Kako?
Osjetiš to. Nije samo pristojan. Obziran je i brižan.
Stvarno ga zanima, nije samo iz pristojnosti.
Nesvjesno oslobađa toplinu.
Smiješi se kad te gleda. Dodiruje kosu.
Diže ti stvari s poda. Želi da ti ruke budu blizu.
Na sljedećem spoju
vidi smiješi li se, dira li kosu i uzima li krumpiriće s poda.
Lenny mi je rekao za novac od životnog.
Da.
Nije ga unovčio. Ne želi u ovakvim okolnostima.
To je tako romantično.
Jest, ali novac ne simbolizira Lisu.
Novac je trošenje žetona.
Lisa je bila krasna osoba s kojom si provodio život.
Ona živi u tvom srcu.
Uzela je životno osiguranje da se ni zbog čega ne moraš brinuti.
Podigni ga. Uživaj u njemu.
Spiskaj u kasinu ako moraš.
Ali ako ga ne potrošiš,
Lisa je potratila vrijeme.
Želim da živiš, Tony.
Ne samo da se ne ubiješ ili strpljivo čekaš smrt,
nego da živiš.
Živi kao da sutra ne postoji.
A onda se probudiš, sutra postoji i ponoviš to.
Nije važno što radiš dok živiš punim plućima
i uživaš u svakoj sekundi.
Ako ti ne misliš da ne vrijedi truda, zašto bih ja?
Svaki sam dan sjedila na ovoj klupi,
sama,
u nadi da će doći netko tko će razumjeti.
Bio si to ti.
Bio si u istom čamcu kao ja. Izgubio si nekoga.
Pa, ovo je groblje. Izgledno je…
Još razmišljaš, slušaš i nasmijavaš druge.
Pružaš im osjećaj da su vrijedni, vrijedni slušanja.
Samo želim da nađeš nešto zbog čega ujutro želiš ustati.
Ja još guram.
Znam da nikad neću zamijeniti Stana, ali neću baciti ručnik.
Sad me zabrinjava samo to što nisi sretan.
Bitna je nada.
Smiješ…
tugovati za Lisom i ljutiti se.
Ali ne mogu podnijeti pomisao da nemaš nadu.
To mi je najtužnije na svijetu.
Predaja.
Molim te…
reci mi da imaš nade.
Imam.
Ali…
nikad neću naći neku da zamijeni Lisu.
Shvatio sam
da ne želim to.
Ali želim naći razlog za život.
U to nema sumnje.
Ajme, baš si brz.
Kako to misliš?
Tek smo se upoznali, a već si me zvao na piće.
Mislio sam da to želiš.
Aha.
Imaš Parkinsonovu?
Ne.
-Emma? -Da?
Ja sam, Jack.
Jack… Jack! O, Bože!
-Oprosti. Dugo se nismo vidjeli. -Da.
Trideset godina.
Nekoć sam imao kosu.
-Jesi! -Da.
Kako si?
Da, znaš…
Da.
-Udala si se? Imaš li djece? -Ne, ništa.
Ti? Jesi li…
Ne, razveden sam. Bez djece. Potpuni luzer.
-Što radiš? -Bolničarka sam u domu umirovljenika.
Savršeno.
Ti?
Uvozim vino.
Savršeno.
Moramo se naći.
Bez brige. Dat ću ti svoj broj.
-Izvoli. -Hvala.
-Drago mi je što sam te vidio. -Također.
KLUB ZA SKVOŠ
Dobro.
Ne možeš piti pivo prije skvoša.
Mogu. Hajde.
-Nosiš ga sa sobom? -Ako ožednim.
Nevjerojatno.
Zdravo.
-Bok. -Smrdi. Isuse.
Dobro.
-Spreman? -Da.
-Nula nula. -Sise!
Ponovno.
-Ma daj… -Ponovno.
-Ne možeš vikati „sise” prije servisa. -Što ako imam Touretteov?
Moguće.
Ma daj!
To!
Kako to radiš?
Nisi ni potrčao. Umoran si?
Morao sam te obići.
-Da. -Dug put.
Ne! Kako…
Umalo!
O, ne!
Hajde! Trči!
Umalo!
-Daj… -Umalo!
Umalo!
-Prestani vikati. -Umalo.
Kao da igram s veprom.
-Zašto nisi krenuo? -Nisam znao kamo ide.
Govorit ću ti kamo udaram.
Tamo. Ondje je!
Ondje!
Umalo!
Pazi na zid.
Trči. Onamo!
-Pomaže li to ili ne? -Ne pomaže.
-Pretpostavi da ništa ne pomaže. Šuti. -Dobro.
Smiješno.
-Dobro je. -Gazirano je.
Je li?
O, Bože.
Jebote.
-Zlo mi je. -Odvratno.
O, Bože. Daj.
Isuse!
-To je odvratno. -Što?
Što?
To što…
Nemoj se poskliznuti.
Nasred je terena! Kako da se ne poskliznem?
Iskreno…
To je…
Što je?
Samo diši.
O, ne.
Ne.
Hajde.
Što?
Smij se.
Zašto bih se smijao?
Nije ništa. Samo malo upozorenje. Dobro sam.
-Kako mi je srce slabije od tvog? -Klasika.
-Sav si napet. -Sav sam napet?
Stalno si kao kugla bijesa!
Smiri se. Diši.
Da. Jako smiješno.
Pod istim si stresom i ljut si kao i ja,
ali ja vičem na ljude, vrijeđam ih. Razbijam.
Ti sve zatomiš. Mora se nakupiti.
Nije pošteno.
Ne. Život nije pošten.
A onda umreš.
Ne pušim. Pazim što jedem.
Bavim se jogom, pilatesom. Istežem se.
-Slabo pijem alkohol. -Točno.
Ovo ti je kazna za sve to.
Ozbiljno, ne moraš stalno nositi svijet na ramenima
i udovoljavati drugima.
Bit će dobro ako im tu i tamo kažeš da odjebu.
Zbog svega se brineš.
Na poslu, kod kuće, u društvenim prigodama.
Brineš se zbog mene.
Sve si ovo radio zato da mi pomogneš i gle kako si prošao.
Znam da sam ukrao sve suosjećanje zbog Lisine smrti.
Bila ti je sestra.
Nisi mogao puknuti zbog mene.
Nisi mogao tugovati jer si se brinuo što ću učiniti.
Zato…
hvala.
I jebena si pičkica kad je u pitanju sport.
Evo ga. Fino.
Hvala na lijepim riječima. Mislim da sam izbrojio tri.
Drago mi je što smo povezani samo brakom
jer bi me bilo sram
dijeliti genetski materijal s takvim mutantom slabićem.
Krasno, baš pomažeš.
Moramo te iskovati. Ali polako i oprezno.
Skvoš je preopasan za nekoga koga moderna medicina naziva „slabašnim”.
Počnimo s aranžiranjem cvijeća
i vježbajmo do školice.
-Hoćeš li zadržati haljinu? -Nije haljina. To je halja.
Halja jest haljina. Haljina male dame.
Znali su da bi to volio nositi.
Hoćeš da dobijem još jedan srčani?
Nastaviš li ovako, bit će to ubojstvo.
Mislili su da si dama. Pogledali genitalije. Nije pomoglo.
Odjenuli su ti haljinu. Papa-test?
Mogli bi ti ga napraviti.
-Moraju sve testirati jer… -Upravo sam doživio infarkt!
-Prestani me živcirati! -Smiri se.
Da se smirim?
-Ako me opet strefi, ti si kriv. -Molim, gospođo?
-Nemaš drugog posla? -Imam.
-Sjajno. -Idem na piće.
Još to mogu. Srce mi šljaka. Mogu uživati.
Vidimo se sutra.
-Nadam se da ne. -Ne govori to.
Vidimo se.
Izgledaš potišteno.
Da.
Trebaš li savjet od stare iskusnjare?
Neću uspjeti u šoubiznisu. To se ne događa ljudima poput mene.
-Debelima? -Ne!
Običnim ljudima iz malih gradova
s najgorim agentom kojemu je velika prilika
pretvaranje da si invalid u realityju.
Imaš pravo.
Prvi put.
-Da bar griješim. -Pogodio si u sridu.
Koga uopće briga?
Ovdje imaš sve što ti treba.
Tambury je divan grad.
Lak posao. Simpa mama.
-Sjajan prijatelj. Ti. -I ti, mali.
Hajde.
Zašto bi glumio lažnu facu?
Šoubiznis je drek.
Pun je pedofila.
Sve kužim.
Mislio si da će te ljudi više poštovati ako si slavan.
Imaš pravo.
Neki uspiju, ali prave luzere poput nas
brzo skuže pa bude još gore.
Trenutačno si luzer, ali svijet to ne zna.
Istina.
Ne trebaš obožavanje stranaca.
Imaš ljude koji te vole takvoga.
Da.
Mama kaže da te drugi neće voljeti ako ne voliš sebe.
-Mudra žena. -Jest.
Da nema Lennyja,
mlatio bih je poput riđokosog pastorka.
-Hvala, stari. -Volim te.
-I ja tebe. -Da.
Jebote.
-Što je? -Ovo je depresivno.
Nisam uvrijeđen.
Svaki dan radim s usamljenim starcima.
Mogu iskreno reći
da su vjerojatno sretniji od mene.
Ne! Oprosti, je li to zvučalo jadno?
Ne. Smiješno je.
Uvijek radim prekovremene, mijenjam druge za blagdane
jer mi je to manje depresivno
nego da sam sama doma.
A onda si ušao kao dašak svježeg zraka.
Oprosti.
Znam da još voliš Lisu.
Znam da je tako i da će uvijek biti tako.
Mislim da zato mogu sjediti ovdje i…
olakšati dušu.
Bez čudnih komplikacija ili…
-Definitivno. -Da.
-Mislim da sam potratila život. -Nisi.
I znam da ti ne mora biti stalo.
Stalo mi je.
Znam, ali ne onako pravo.
Mislim da to nije razlog da budeš sa mnom.
Znam.
Ali stalo mi je do tebe.
I želim da budeš sretna.
Danas sam baš naletjela na staru simpatiju…
Na koga?
Išli smo skupa na fakultet. Davno, očito.
Otišao je, radio svoje, a ja sam ostala i radila svoje.
Uglavnom…
rekao je da se moramo naći.
I tako…
Trebala bi.
Da? Trebam li?
Definitivno.
Želim da budeš sretna.
Kao što sam ja bio.
Drago mi je što si bolje.
Znam, i…
Sretan rođendan!
Hvala.
Živjela.
-Jebote. -Postaje življe.
Dobra cura.
Zdravo.
Hajde!
Da.
-Nemoj joj smetati. -Neću.
Prijevod titlova: Tomislav Šimunić